Справа № 466/1719/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/1722/24                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                18 жовтня 2024 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 травня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1100-1000 від 15.10.2022 року в розмірі 30000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 5000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 25000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2022 року сторони за допомогою веб-сайту (http://creditkasa.com.ua) уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1100-1000, за умовами якого товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 6000 грн. зі строком кредитування 300 календарних днів за стандартною процентною ставкою 3% за кожний день користування кредитом (за перший базовий період (14 днів) знижена процентна ставка 2,5% за кожний день користування кредитом).
У свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, проте, не виконав свої обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 08.01.2024 року загальний розмір заборгованості склав 47500 грн., з яких: 5000 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 42550 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, позивач зазначив, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 17550 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30000 грн. 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 травня 2024 року позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором №1100-1000 від 15.10.2022 року в розмірі простроченої заборгованості за кредитом – 5000 грн.
В задоволенні решти вимог – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду оскаржив позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що встановлені проценти, у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», є несправедливими.
Звертає увагу, що відповідно до п.4.6 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, а згідно з довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснювало нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п.4.6) в строк дії договору (згідно п.4.8), що погоджений між сторонами. 
Додає, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів з моменту його укладення, проте, ОСОБА_1 таким правом не скористався та продовжував користуватись кредитом на погоджених між сторонами умовах. 
Зазначає, що позивачем дотримано вимоги ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України щодо нарахування процентів, передбачених п.4.6 договору, за користування кредитом протягом строку договору.
Зауважує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не здійснювало будь-яких штрафних нарахувань (неустойка, пеня, штраф) за порушення умов договору, а відтак, відсутні порушення норм закону, що визначені в п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», що не враховано судом першої інстанції.
Наголошує, що згідно наданого розрахунку заборгованості, товариство здійснювало нарахування по процентам за користування кредитом (згідно п.4.6 договору) в строк договору (згідно п.4.8), що погоджений між сторонами.
Зазначає, що судом першої інстанції помилково ототожнено, що проценти за користування кредитом, згідно п.4.6 договору, є неустойкою (пенею).
Вважає, що суд першої інстанції зробив хибний висновок, що нараховані позивачем проценти за користування кредитом є несправедливими та не відповідають вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. 
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08.10.2024 року, є дата складення повного судового рішення – 18.10.2024 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.10.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1100-1000 на суму 6000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язувався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (пункти 2.2, 3.1, 4.1 кредитного договору).
У п.4.4 кредитного договору визначено, що базовий період складає 14 (чотирнадцять) календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.
Згідно з п.4.5 кредитного договору, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду.
Відповідно до п.4.8 кредитного договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі – строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту – 11.08.2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування сторонами в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.
У п.4.9 кредитного договору визначено, що реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки. 
Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 60000 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 54000 грн. (п.4.10).
Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (пункт 10.12 кредитного договору).
У розділі 11 кредитного договору «Реквізити сторін» зазначено: електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) фізичної особи – позичальника ОСОБА_1 – А434. (а.с.21-31).
Відповідно до копії листа АТ КБ «Приватбанк» від 10.01.2024 року, АТ КБ «Приватбанк» повідомив ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року по платежам, зокрема, 15.10.2022 року операції ID 2109712729 по договору №1100-1000 на суму 6000 грн., номер картки: НОМЕР_1 . (а.с.32-42).
Аналогічні реквізити електронного платіжного засобу містить і довідка ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування коштів відповідачу за допомогою системи LiqPay (а.с.45).
Згідно довідки про укладений договір №1100-1000, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 08.01.2024 року, у ОСОБА_1 наявна заборгованість на загальну суму 47550 грн., з якої: тіло кредиту становить 5000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 42550 грн. (а.с.16-20).
Як зазначав позивач у позовній заяві, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості ОСОБА_1 за нарахованими процентами у сумі 17550 грн. за умови погашення ним решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 30000 грн. 
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просив суд у цьому позові стягнути з ОСОБА_1 не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 5000 грн.; прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 25000 грн., що разом становить 30000 грн.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий кредитором на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем, кредитний договір не був би укладений між сторонами.
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Отже, сторони в письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало грошові кошти (6000 грн.) на картковий рахунок ОСОБА_1 , який він самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства. 
Оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, у позивача виникало право на їх стягнення в примусовому порядку.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
У п.4.3 кредитного договору зазначено, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак, позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програми лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником усіх умов відповідної програми лояльності.
Пунктом 4.6 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:
стандартна процентна ставка становить 3,00% (три цілих, нуль сотих відсотки (-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою).
Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступною ставкою:
пільгова процентна ставка становить 2,50% (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки (-ів)) за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду (14 днів), яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.
Якщо вказаний в цьому абзаці п.4.6 договору розмір пільгової процентної ставки є меншим розміру зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці п.4.6 договору, зазначене означає, що позичальнику надана можливість сплати процентів за користування кредитом за пільговою процентною ставкою.
Якщо вказаний в цьому абзаці п.4.6 договору розмір пільгової процентної ставки дорівнює розміру зниженої процентної ставки, вказаному в наступному абзаці п.4.6 договору, зазначене означає, що можливість сплати процентів за користування кредитом та пільговою процентною ставкою цим договором не передбачена.
Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступною ставкою:
Пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
Відповідно до пункту 8.2 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 (два) проценти від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 ЦК України.
За умовою пункту 8.3 договору, у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі цього пункту договору, не може перевищувати половини кредиту (50% суми кредиту), одержаного позичальником за цим договором.
Аналіз викладених пунктів кредитного договору дозволяє дійти висновку, що пунктом 4.6 сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором.
Висновок суду першої інстанції про те, що процентна ставка суперечить п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї норми права, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», станом на 08.01.2024 року, в розмірі 47550 грн., з якої: тіло кредиту становить 5000 грн., прострочена заборгованість за процентами – 42550 грн., яка нараховувалась до 10.08.2023 включно, тобто в межах дії кредитного договору, який п.4.8 визначено – 11.08.2023 року.
Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 11.08.2023 року, заборгованість по процентам не нараховувалася.
Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку добровільно ОСОБА_1 не сплачує.
Отже, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими в повному обсязі.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення в частині відмовлених позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по нарахованих процентах за користування кредитними коштами в розмірі 25000 грн.
В іншій частині – рішення залишити без змін. 
Судовий збір за подання позовної заяви суд стягнув на користь позивача в повному обсязі, тому визначених процесуальним законом підстав для його перегляду апеляційним судом немає.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та ураховуючи наслідки розгляду справи апеляційним судом – задоволення апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 3633 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 травня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 25000 гривень, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким цю позовну вимогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість по процентам за кредитним договором №1100-1000 від 15.10.2022 року в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 гривень 60 копійок. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 18 жовтня 2024 року.
Головуючий                                                  С.М. Бойко
Судді:                                                          С.М. Копняк
                                                                         А.В. Ніткевич