Справа № 451/77/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П. 
Провадження № 33/811/1416/24                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        05 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 , захисника – адвоката Богуша Ігоря Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 – адвоката Богуша Ігоря Михайловича на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2024 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , який згідно постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.10.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП – 30.12.2023 о 15 год. 35 хв. в м. Радехів, на вул. Шевченка, 64, Червоноградського району Львівської області, керував автомобілем марки «BMW 525» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер 6820», результат огляду 0,23 % - проба позитивна, чим порушив п.2.9 «А» ПДР України та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Богуш І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова незаконна і необґрунтована. 
Звертає увагу на те, що покази ОСОБА_1 про те, що останній діяв в стані крайньої необхідності спростовано не було.
Зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,23 %, що не перевищує допустиму норму алкоголю, оскільки є меншою за 0,25 мг на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції.
Заслухавши виступ захисника – адвокат Богуша І.М., пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 666192 від 30 грудня 2023 року(а.с.1); відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с.2); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.3); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2023(а.с.5); довідкою поліцейського СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області В.Гурського від 30.12.2023 про те, що ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів керував транспортним засобом «BMW 525» н.з. НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_2 ; протягом року до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП притягався Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, посвідчення водія не отримував (а.с.6-8); довідкою поліцейського СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області В.Гурського від 18.01.2024 про те, що ОСОБА_1 у приватній власності транспортних засобів немає (а.с.24); копією постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.10.2023, яка набрала законної сили 07.11.2023, згідно якої ОСОБА_1 27.10.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП. (а.с.22-23); витягом адмінпрактики, згідно якого ОСОБА_3 - 27.10.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області (а.с.20); рапорті поліцейського СРПП Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області В.Гурського від 30.12.2023, з яких вбачається, що в ході патрулювання було помічено автомобіль «BMW 525» н.з. НОМЕР_1 водій якого був причетний до адміністративного правопорушення, а тому даний автомобіль було зупинено. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. На що водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився, результат огляду становив 0,23 % проміле алкоголю. Також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі, на що останній відмовився, оскільки з результатом тесту був згідний. В подальшому на водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Громадянина ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.9), та іншими матеріалами справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Частинами 1, 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який згідно постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.10.2023 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП – 30.12.2023 о 15 год. 35 хв. в м. Радехів, на вул. Шевченка, 64, Червоноградського району Львівської області, керував автомобілем марки «BMW 525» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер 6820», результат огляду 0,23 % - проба позитивна, чим порушив п.2.9 «А» ПДР України та своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в організмі ОСОБА_1 з допомогою приладу “Alkotest Drager 6820” було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу, тобто в організмі ОСОБА_1 можливий алкоголь на рівні 0.18 проміле, що є в межах законодавчо встановленого допустимого рівня алкоголю в організмі водія та не тягне за собою наслідок притягнення особи до адміністративної відповідальності ні за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні за ч. 2 ст. 130 КУпАП, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.
Як слідує з долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції,  ОСОБА_1 у встановленому законом порядку погодився пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат приладу «Drager Alcotest 6820» становив 0,23 ‰.
Відповідно до п. 7 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом сп`яніння є результат спеціального технічного засобу з цифровим показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Положеннями п. 7 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Дискретність результатів 0,01‰; Діапазон вимірювання: масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі – від 0 до 2,5 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря, зведеного до температури 34°C та тиску1013 гПа); масова концентрація алкоголю в крові – від 0 до 5‰ (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові за температури 20°C);Висока точність вимірювань. Границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка (Д): ± 0,02 мг/л – у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л, відносна похибка (д): ± 10% – у діапазоні понад 0,2 мг/л; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка (Д): ± 0,04 ‰ – у діапазоні від 0 до 0,4 ‰; відносна похибка (д): ± 10% – у діапазоні понад 0,4‰.
Отже, враховуючи результат огляду - 0, 23 ‰,  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно до результату проведення огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Alkotest Drager 6820» (а.с.4) вбачається, що 30 грудня 2023 року о 15 год 42 хв  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з вмістом алкоголю - 0,23 ‰.
З такими відомостями огляду  ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис в роздруківці приладу «Alkotest Drager 6820».
Поряд з цим, в матеріалах справи міститься акт огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), з якого вбачається, що останній був згоден з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що міститься його власноручний підпис у графі: «з результатами згоден».
Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 підписав без жодних заперечень, що вказує на те, що  ОСОБА_1 фактично погодився із тим, що ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також, факт перебування у стані алкогольного сп`яніння підтверджується і самим ОСОБА_1 , який відповідно до відеозапису події, одразу після отримання результату огляду повністю був згоден з даним оглядом і не вбачав доцільності проходити повторний огляд у медичному закладі, а відтак не заперечував про перебування ним у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, як слідує з постанови судді першої інстанції, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що від огляду в медичному закладі відмовився, оскільки перед тим вживав алкогольне пиво, із результатом алкотестера «Драгер» був згідний. Будь-які пояснення працівникам поліції відмовився надавати, оскільки мамі було погано і він поспішав, доказів зазначеного суду не надав, а також не міг пояснити, чому мама, яка проживає в м. Радехів і саме в м. Радехові знаходиться лікарня, не викликала швидку допомогу, а чекала саме його, який їхав із смт. Добротвір ( відстань від смт. Добротвір до м. Радехів становить 20 км).
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що зранку випив пляшку пива, в цей день керував транспортним засобом, оскільки мамі було погано. Зауважив, що для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад не поїхав, так як поспішав. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою є безпідставними.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, жодним чином не спростовано.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, накладене у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адміністративної ОСОБА_1 – адвоката Богуша Ігоря Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя                         Л.Я. Гончарук