Справа № 761/38321/23                                                          Головуючий в суді І інстанції - Левицька Т.В.
Провадження № 33/824/4574/2024                                                                        Головуючий - Олійник В.І. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
16 грудня 2024  року                                                                                                     м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вчинення правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП, - 
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня            2024 року адміністративне провадження відносно  ОСОБА_2  закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня    2024 року та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.9 cт.213-3 КУпАП.
Разом з тим, просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що він як потерпілий не був присутній під час судового засідання 05 серпня 2024 року, та з текстом оскаржуваної постанови від 05 серпня 2024 року ознайомився лише 04 вересня 2024 року з ЄДРСР, а копію оскаржуваної постанови отримав 06 вересня 2024 року.
Скаргу обґрунтовує тим, що постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам справи, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив належним чином і не надав об`єктивної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи і як наслідок, прийняв необґрунтоване рішення.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, а адвокат Акопян М.А. - захисник ОСОБА_2 заперечувала щодо доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року без змін.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Беручи до уваги вказані у клопотанні про поновлення строку обставини, враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити на постанову Шевченківського районногосуду міста Києва від 05 серпня 2024 року.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Як регламентують приписи ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як передбачено ст.251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КпАП України.
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2023 року серії ДН № ї0078, складеного членом Ради адвокатів Донецької області Сарбашем О.О. щодо ОСОБА_2 , останній, перебуваючи на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 28.04.2023 року, знаходячись за адресою: 04053, м. Київ, вул.Січових Стрільців, 17, в приміщенні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порушення вимог п.1 ч1 ст. 20 та ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом №60-11442/23 27.09.2023 року відмовив у наданні відповіді та не надав інформацію, сформовану у адвокатському запиті №1009-1 від 18.09.2023 року адвоката ОСОБА_1., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч9 ст. 212-3 КУпАП. ОСОБА_2 протягом року вчинив понад 10 аналогічних правопорушень, передбачених ч.5 ст.212-3 КУпАП, за що останнього рішеннями Шевченківського районного суду м. Києва протягом року було визнано винним та піддано адміністративному стягненню, що є підтвердженням вчинення останнім повторно вказаного адміністративного правопорушення.
Частина 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Частиною 9 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - восьмою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Об`єктивна сторона вказаного порушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, наданні інформації на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що не відповідає дійсності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Відповідно до п.1 ч1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Частина 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі, якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
Якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, то адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що наявні матеріали адміністративного провадження, надання заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 відповіді та інформації на адвокатський запит адвокату Осиці С.В. підтверджується сукупністю матеріалів адміністративного провадження, а також, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.9 ст.212-3 КУпАП повторно матеріали адміністративного провадження не містять.
Разом з тим, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.9 ст.212-3 КУпАП повторно підтверджується матеріалами адміністративного провадження, та відповідає інформації, вказаній у клопотаннях адвоката ОСОБА_1., яка також знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень
Тому суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.
Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що при встановленні особи порушника було з`ясовано, що в Єдиному Державному реєстрі судових рішень визначено порушника ОСОБА_2 , який протягом року вчинив понад 10 аналогічних правопорушень, передбачених ч.5 ст.212-3 КУпАП, за що останнього рішеннями Шевченківського районного суду міста Києва на протязі року було визнано винним та піддано адміністративному стягненню, про що зазначено у чинних судових рішеннях..
Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції зазначеної статті.
Разом з тим, статтею 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Висновок судді першої інстанції про закриття провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП, є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
На підставі ст.38, 247 КУпАП слід визнати ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП, та на підставі ст. 38, 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вчинення правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 212-3 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 , працюючого на посаді заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.212-3 КУпАП, та на підставі ст.ст.38, 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
  Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                           В.І. Олійник