ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 вересня 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/2718/22
провадження № 22-ц/4809/683/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі: 

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року (суддя Кулінка Л.Д.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою,- 

встановив:

У червні 2022 року  ОСОБА_2 звернулася  в суд з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1 та передати їй два ключі від двох замків до вхідних дверей, один ключ від внутрішніх дверей цієї квартири та один ключ від домофону. 
Позов обґрунтовано тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За час шлюбу ними була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За їх спільним рішенням з відповідачем квартира була придбана та зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 . В спільній квартирі була здійснена їх реєстрація місця проживання, а також їх спільних дітей. В подальшому, відповідач зневажливо почав ставитись до її, принижував її людську гідність, вчиняв фізичне та моральне насилля. Відповідач неодноразово виганяв її зі спільної квартири, змінював серцевину до замків від квартири, забирав дітей і проживав з ними проти її волі неподалік у квартирі своєї матері, ОСОБА_6 , куди вона доступу не мала. З цього приводу зверталась до правоохоронних органів з відповідними заявами. Всі правовстановлюючі документи на квартиру, свідоцтва про народження дітей та інше, ОСОБА_1 ховає в квартирі своєї покійної матері. Згодом вона дізналася з офіційного веб-сайту «Судова влада України», що ще 22 лютого 2022 року відповідач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою про розірвання шлюбу - справа № 404/1219/22. 
Посилаючись на те, що доступу до квартири АДРЕСА_1 вона так і не має, у позасудовому порядку даний спір вирішити неможливо, вона звернулась до суду за захистом порушених прав.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року позов задоволено.
Усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_1 та передання ОСОБА_2 два ключі від двох замків до вхідних дверей, один ключ від внутрішніх дверей цієї квартири та один ключ від домофону.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.
В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що спору щодо проживання у спірній квартирі не має, ключі від квартири знаходяться у позивачки, з квартири її не виганяв та не здійснював їй перешкод в користуванні, а також не здійснював їй перешкод у спілкуванні з дітьми, які проживали з ним, після того як позивач їх покинула. До позову подані штучно створені докази, що, на його думку, було доведено у судовому засіданні. 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з липня 2005 року. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 16 липня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 414. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_8 , дружини: ОСОБА_8 . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.07.2005 року (а.с.11).
За час шлюбу придбали квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 березня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Алфімовою Іриною Михайлівною, зареєстрованого в реєстрі за № 876, згідно умов якого ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.14-17).
Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 2151268 від 09.03.2006 року (а.с.18), та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10041039 від 09.03.2006 року (а.с.19).
Відповідно до довідки № 5406 від 01.06.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 (а.с.20).
ОСОБА_2 неодноразово зверталась до поліції з приводу того, що ОСОБА_1 чиняться останній перешкоди у користуванні майном, шляхом здійснення заміни замків у вхідних дверях,та перешкоджанні у побаченні з дітьми, що підтверджується листом Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (а.с.23).
Згідно довідки про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_2 , видану Кропивницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, що 19.05.2022 року до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_2 , про те, що чоловік ОСОБА_1 , вчиняє протиправні дії відносно неї. В ході проведення перевірки було опитану ОСОБА_2 , яка пояснила, що з чоловіком ОСОБА_1 перебувають на стадії розірвання шлюбу, останній не допускає її до їхнього спільного житла, та не дає спілкуватись з їхніми спільними дітьми. Двері квартири ніхто не відчинив, поспілкуватись з чоловіком заявниці не надалось можливим. За результатами перевірки було встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, проте вбачають ознаки цивільно-правових відносин котрі вирішуються в судовому порядку (а.с.26).
Відповідно до копії акту від 19 травня 2022 року складено в присутності свідків, зафіксовано факт перешкоджання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користування майном (а.с.27).
Позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення перешкоди у володінні та користуванні співвласнику квартири, в якій ОСОБА_2 просить ОСОБА_1 надати їй доступ до помешкання для проживання, повернути їй відібрані ключі від вхідних дверей до квартири, один ключ від внутрішніх дверей у квартирі та ключі від домофону, або передати їй ключі для виготовлення їх дублікатів. Також позивачем попереджено відповідача, що у разі не досягнення згоди на досудове врегулювання спору, остання має намір звернутись до суду з відповідним позовом (а.с.28-31).
Вказану вимогу отримано відповідачем 02 червня 2022 року, що підтверджується трекінгом Укрпоши (а.с.31).
Згідно акту від 04 червня 2022 року складеного в присутності свідків, зафіксовано факт перешкоджання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користування майном (а.с.32).
Відповідачем направлено позивачу відповідь на вимогу, в якій останній зазначає, що позивач має ключі від помешкання, а тому має право безперешкодно проживати там, перешкоди їй ніхто не чинить, а також зазначає, що між сторонами жодних спірних питань щодо проживання позивача у помешканні та проживання з нею спільних дітей, ніколи не було (а.с.33).
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення міститься у статті 368 ЦК України.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції правильно застосував норми статті 391 ЦК України та дійшли обґрунтованого висновку про усунення позивачці ОСОБА_2 перешкод у здійсненні права власності та вселення її до спірної квартири, оскільки вона не має доступу до квартири, набутої під час шлюбу з відповідачем, через неправомірні дії відповідача, що встановлено під час судового розгляду та доведено належними доказами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Аргументи скаржника про те, що позов позивача є надуманим, оскільки відсутній спір між сторонами щодо проживання позивача у спільний квартирі є безпідставними, доказів на підтвердження даного факту відповідачем не надано. 
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи та необхідності переоцінки доказів. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2024.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.М. Єгорова