КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №759/14792/21                                                                            Головуючий у суді І інстанції: Горбенко Н.О.
провадження №22-ц/824/13469/2024                                                          Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 листопада 2024 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,
секретар судового засідання: Дуб С.І., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41», адвоката Вербицького Ярослава Володимировича про визнання недійсними угод про надання правової допомоги та зобов`язання повернути грошові кошти, що раніше одержані на їх виконання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позов.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року позовну заяву залишено без задоволення.
06.06.2024 року представник відповідачів - адвокат Вербицький В.В. за допомогою системи «Електронний суд» направив до Святошинського районного суду м. Києва заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив поновити строк на подання доказів розміру витрат на правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути із позивача на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41» 23 500,00 грн витрат на правничу допомогу та користь Вербицького Ярослава Володимировича 23 500,00 грн витрат на правничу допомогу.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вербицького Ярослава Володимировича понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, 10 липня 2024 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника відповідачів - адвоката Вербицького В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що у тексті оскаржуваного додаткового рішення не вказані всебічно з`ясовані обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, та саме якими доказами, які досліджені в судовому засіданні, вони підтверджені, а також відсутні посилання на докази відхилені судом та мотиви їх відхилення.
Вказував на те, що стороною відповідача у строки прямо визначені ЦПК України до закінчення судових дебатів не подано заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у тому числі і у судовому засіданні, яке відбулося 22.05.2024 року, не надані належні та допустимі докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, а також не наведено жодних поважних причин їх неподання у ці встановлені законом строки та необгрунтована неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Скаржник вважає, що у поданому представником відповідачів, адвокатом Вербицьким В.В. клопотанні про поновлення строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявник взагалі не посилається на поважні або будь-які причини пропуску строку для звернення з заявою та подання доказів судових витрат, а також ним не надані будь-які докази на підтвердження поважних причин, тому у суду першої інстанції відсутня можливість їх дослідження для встановлення їх поважності.
З огляду на викладене, скаржник вважає, що суд першої інстанції повинен був залишивши заяву без розгляду.
15 жовтня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо окремих питань в його апеляційній скарзі на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва 20 червня 2024 року.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Ухвалюючи додаткове рішення та задовольняючи частково заяву представника відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що з огляду на складність справи та виконану адвокатом роботу, суд першої інстанції вважав, що заявлена до стягнення з позивача на користь кожного із відповідачів сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 23 500,00 грн на кожного не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 3 500,00 грн, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено, що 22 травня 2024 року Святошинський районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
29 травня 2024 року представник відповідачів - адвокат Вербицький В.В. через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, яке було зареєстровано в суді першої інстанції 30.05.2024 року, просив поновити строк на подання доказів розміру витрат на правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Верховинна, 41», адвоката Вербицького Я.В. по 23 500 грн кожному з відповідачів (а.с. 15-74 том 4).
Обгрунтовуючи клопотання про поновлення, посилався на те, що відповідачі не були присутніми у судовому засіданні при проголошенні рішення, адже подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 22.05.2024 року без участі відповідачів, у якому відповідачі зазначили про намір подати докази розміру витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.
Зазначав, що вступну та резолютивну частину рішення було отримано представником відповідачів у особистому кабінеті Електронного суду 24.05.2024 року, тому відповідачі просили поновити строк на подання доказів витрат на правничу допомогу.
03 червня 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення (а.с. 84-90 том 4).
Заява обгрунтована тим, що в порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України стороною відповідача у строки прямо визначені ЦПК України до закінчення судових дебатів не подано заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у тому числі і у судовому засіданні, яке відбулося 22.05.2024 року, не надані належні та допустимі докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, а також не наведено жодних поважних причин їх неподання у ці встановлені законом строки та необгрунтована неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року заяву представника відповідачів - адвоката Вербицького В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повернуто без розгляду (а.с. 91-92 том 4).
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що представником відповідачів порушено положення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а саме заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у належний спосіб не була направлена позивачу, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 не має зареєстрованого електронного кабінету, відтак, заява мала бути направлена йому у паперовій формі листом з описом вкладення.
06 червня 2024 року адвокат Вербицький В.В. повторно через систему «Електронний суд» звернуся з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу разом з клопотання про поновлення строку (а.с. 96-132 том 4).
Клопотання про поновлення строку, обгрунтоване тим, що відповідачі не були присутніми у судовому засіданні при проголошені рішення суду першої інстанції від 22 травня 2024 року, оскільки подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 22.05.2024 року без участі відповідачів, у якому відповідачі зазначали про намір подати докази розміру витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.
Зазначав, що вступну та резолютивну частину рішення було отримано представником відповідачів у особистому кабінеті Електронного суду 24.05.2024 року. Також зазначав, що вперше подана заява була подана 29.05.2024 року через Електронний суд, проте ухвалою суду від 03.06.2024 року заяву було повернуто без розгляду через надсилання копії заяви з додатками позивачу на електронну адресу, що не є належним доказом направлення документів стороні. Тому представник відповідачів поновити строк на подання доказів витрат на правничу допомогу.
20 червня 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про зменшення розміру судових витрат за заявою представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на оплату його правничої допомоги, як адвоката відповідачів, та залишення без розгляду поданих ним доказів (а.с. 168-176 том 4).
Заява обгрунтована тим, що заявлені стороною відповідачів до стягнення витрат на професійну правничу допомогу як адвоката у цій справі у розмірі 23 500 грн за надану ОСББ «Верховинна, 41» у Святошинському районному суді м. Києва та за такою вартістю Вербицькому Ярославу Володимировичу , що є адвокатом, який укладав додаткові угоди, позивач вважає неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову (немайновий позов без грошового еквіваленту) та значенням справи для ОСББ, як сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, тому на переконання позивача, вони повинні бути зменшені через недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Також позивач наголошував на тому, що суд першої інстанції повинен відмовити в прийнятті додаткового рішення, залишивши заяву без розгляду, через неподання стороною такої заяви у встановлені законом строки, тобто невчинення з боку сторони процесуальної дії, що встановлена законом обов`язковою умовою прийняття до розгляду поданих доказів, а також залишити без розгляду неналежні та недопустимі докази, що подані відповідачем з порушенням встановленого законом строку.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вербицького Ярослава Володимировича понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено (а.с. 178-181 том 4).
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Разом з цим, ретельний аналіз частини 8 статті 141 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що заявник мав подати відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення Святошинським районним судом м. Києва від 22 травня 2024 року, тобто не пізніше 27 травня 2024 року.
Проте вперше заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано 29 травня 2024 року через систему Електронний суд, що у відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України є підставою для залишення її без розгляду.
Суд першої інстанції на викладене увагу не звернув, відтак дійшов помилкового висновку про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по суті.
Відповідно до ст 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника відповідачів - адвоката Вербицького Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року скасувати.
Заяву представника відповідачів - адвоката Вербицького Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складено «14» листопада 2024 року.

Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко

Судді                                                                                       С.Г. Музичко

                                                                                                 В.І. Олійник