ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10400/24 Справа № 201/6098/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення коштів, 
- за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ 
28.05.2024 позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення коштів.
В обґрунтування даної позовної заяви позивач посилався на те, що 17.01.2024 у м. Дніпрі на перехресті вул. Володимира Моссаковського та вул. Паторжинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fusion», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Оранта». Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2024 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 0503/24 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fusion», д/н НОМЕР_1 , складає 103 368,85 грн. ПрАТ «Страхова Компанія «Оранта» здійснило страхову виплату позивачу у розмірі 45 707,54 грн., відтак невідшкодована частина складає 57 661,31 грн. У зв`язку із викладеним позивач просив стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Оранта» суму невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 57 661,31 грн., пеню у розмірі 2 845,25 грн. та 3% річних у розмірі 297,76 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 288,31 грн. Крім того, стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та судовий збір.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про стягнення коштів задоволено частково.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 57 661 (п`ятдесят сім тисяч шістсот шістдесят одну) гривень 31 копійок, пеню в розмірі 2 845 (дві тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень 25 копійки, збитки від інфляції в розмірі 288 (двісті вісімдесят вісім) гривень 31 копійки, 3% річних від простроченої заборгованості в розмірі 297 (двісті дев`яносто сім) гривень 76 копійок, а всього 61 092 (шістдесят одну тисячу дев`яносто дві) гривні 63 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (п`ятсот) грн.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
08.10.2024 року від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд, рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10.09.2024 року в частині стягнення з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»на користь ОСОБА_1 суми 61 092 гривні 63 копійок скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відмовити.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що 26.01.2024 року працівник страховика ОСОБА_3 провів огляд пошкодженого транспортного засобу, було складено протокол (акт огляду), такими діями страховик повністю виконав вимоги, зазначені п.п. 3.4.3 ст. 34 Закону.
Станом на 26.01.2024 року, яким датований протокол огляду ТЗ та заява ОСОБА_1 до експерта Дроздова Ю.В., представник позивача не мав права залучати власного експерта для визначення розмiру шкоди. Позивач з самого початку почав демонструвати наміри на отримання значно більшої суми відшкодування, ніж та, що була виплачена у відповідності до чинного законодавства України. Позивач звернувся того ж дня до експерта, коли експерт страхової компанії оглянув його ТЗ.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
18.11.2024 року від представника  ОСОБА_1 - адвоката Негробова О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року залишити без задоволення в повному обсязі.
25.11.2024 року від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, у задоволенні вимог, викладених у відзиві на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відмовити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову  складає 62 092,63 гривень, що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справ у за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

11.09.2021 у м. Дніпрі на перехресті вул. Володимира Моссаковського та вул. Паторжинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Fusion», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2024 відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.02.2024 є преюдиційними і доведенню не підлягають.
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Оранта».
Установлено також, що згідно висновку № 0503/24 від 04.03.2024 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, складеного експертом Дроздовим Ю.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Fusion», д/н НОМЕР_1 , складає 103 368,85 грн.
На підставі заяви потерпілої сторони ПрАТ «Страхова компанія «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 45 707,54 грн., частково відшкодувавши суму збитку.
Відповідач у якості заперечень посилається на звіт № 46-D/14/20 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 45 707,54 грн., яка була сплачена позивачу, проте суд критично оцінює вказаний звіт оскільки він виконаний особою яка не має сертифікату на вказаний вид діяльності.
Таким чином, неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.
Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди від її заподіювача, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «Оранта», суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення із останнього як страховика матеріальної шкоди, визначеної висновком № 0503/24 від 04.03.2024 експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, у розмірі 57 661,31 грн.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних витрат та 3% річних від вказаної суми суд першої інстанції зазначає наступне.
Керуючись ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Оранта» також пеню у розмірі 2 845,25 грн. та 3% річних у розмірі 297,76 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 288,31 грн. (відповідно до розрахунку наданому позивачем та перевіреному у судовому засіданні).
Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. суд прийшов до наступного.
Враховуючи те, що сама дорожня-транспортна пригода призвела до переживань ОСОБА_1 , стресу від самої ДТП, від чого він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися автомобілем, з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди; страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно ст. 36.2. Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Отже, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки висновок експерта Дроздова Ю.В. № 0503/24 від 04.03.2024 року є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля позивача, а тому твердження представника відповідача, щодо звіту № 46-D/14/20 по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ колегія суддів не приймає до уваги, оскільки даний звіт виконаний особою яка не має сертифікату на вказаний вид діяльності.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: