УХВАЛА
15 жовтня 2024 року 
м. Київ
справа № 990SCCV/80/24
провадження № 61-225вп24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про визначення підсудності справи про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною. 
В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у Федеративній Республіці Німеччина. 
Заявник вказує, що ОСОБА_2 разом з дитиною знаходяться на повному утриманні ФРН. ОСОБА_3 набув права на тимчасове проживання на території ФРН. 
ОСОБА_1 просить Верховний Суд на підставі статті 29 Цивільного процесуального кодексу України визначити підсудність цивільної справи про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні і спілкуванні з дитиною. 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Предметом судового розгляду може бути позовна заява, вимоги до якої встановлені у статті 175 ЦПК України.
Відповідно до положень статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Виходячи зі змісту наведених норм права, одночасно з поданням клопотання про визначення підсудності справи має бути вчинена процесуальна дія, щодо якої заявляється клопотання, а саме має бути подано позовну заяву із додатками.
Про це зазначено, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у провадженні № 61-132вп19, від 25 березня 2024 року у провадженні № 61-73вп24.
При дослідженні матеріалів, надісланих заявником до Верховного Суду, встановлено, що вони не містять позовної заяви, для розгляду якої  ОСОБА_1  мав би просити визначити підсудність.
Верховний Суд не визначає підсудність на майбутнє для ймовірних спорів.
Оскільки відсутність самого позову (позовної заяви) унеможливлює вирішення питання про підсудність справи, клопотання   ОСОБА_1 про визначення підсудності підлягає поверненню заявнику.
Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.
Керуючись статтею 29 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню 
не підлягає.
 
Суддя                                                                                             Є. В. Синельников