Ухвала
 
19 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 128/1070/24
провадження № 61-6440ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року та 10 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вороновицька селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу (№ 2858/0/216-24 від 19.06.2024) на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду копії скарги відповідно до кількості учасників справи; надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку копії скарги відповідно до кількості учасників справи, заяву щодо виконання ухвали від 24 червня 2024 року, в якій заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Продовжено ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - для надання документу про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
15 липня 2024 року на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву щодо виконання ухвали від 12 серпня 2024 року, в якому він просив повторно та всебічно розглянути його клопотання про звільнення від сплати судового збору та надати оцінку наданим ним раніше доказам щодо звільнення від сплати судового збору та звільнити його від сплати судового збору за подачу касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Продовжено ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - для надання документу про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, надіслання до Верховного Суду підписаної касаційної скарги, підпис в якій має бути розташований після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), та надання копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
У липні 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу (№ 24622/0/220-24 від 22.07.2024) на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду копії скарги відповідно до кількості учасників справи, заяву щодо виконання ухвали від 12 серпня 2024 року, в якій заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення           від сплати судового збору за подачу касаційної скарги. Продовжено ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - для надання документу про сплату судового збору в розмірі   605,60 грн, надіслання до Верховного Суду підписаної касаційної скарги, підпис в якій має бути розташований після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), та надання копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
У грудні 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо виконання двох ухвал від 16 листопада 2024 року, до якої додано одну касаційну скаргу на ухвали Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року та                       10 травня 2024 року та її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Разом із цим, касаційні скарги підлягають поверненню, оскільки вимоги ухвал Верховного Суду від 16 листопада 2024 року ОСОБА_1 виконано не в повному обсязі, а саме - заявником не надано документів про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року та за подання касаційної скарги на ухвали Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року.
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 жовтня 2020 року в справі                  № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) виснувала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури в суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення в справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Станом на 19 грудня 2024 року вимоги ухвал від 16 листопада 2024 року заявником не виконано, недоліки касаційних скарг не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для їх повернення заявнику.
 
Повернення касаційних скарг не перешкоджає повторному зверненню зі скаргами до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для їх повернення.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року повернути заявнику. 
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року повернути заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев