ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7675/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2024 ( суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі №280/7675/24 за позовом  Головне управління ДПС у Запорізькій області   до  Товариства з обмеженою відповідальністю “ВОСТОК АВТОМИР” про щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,- 
ВСТАНОВИВ:
ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з заявою в порядку ст.283 Кодексу адміністративного судочинства України до ТОВ «Восток Автомир» з вимогами підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Восток Автомир» (69083, м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8, код ЄДРПОУ 34535386), застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.08.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з відмовою платника податків в реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення від 16.08.2024 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Так, з урахуванням вказаних обставин та в силу діючих норм законодавства, контролюючий орган просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «Восток Автомир» розміщене з адресами: м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8; м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.76а; Запорізький район, село Люцерна, вул.Сонячна, 4А;  Запорізький район, смт.Комишуваха, вул.Горького, 1А; Бердянський район, село Азовське, вул.Виноградна, 141.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у задоволені заяви відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити  вимоги контролюючого органу, оскільки вважає, що судове рішення було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
На думку скаржника, суд невірно застосував приписи статті 94 Податкового кодексу України. Зазначає, що платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності контролюючого органу, та виконувати законні вимоги посадових осіб. 
Посилається на те, що єдиною підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення  перевірки законодавець визначив непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням встановлених вимог.
Вважає, що адміністративний арешт майна платника податків - це винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. 
Зауважує, що саме арешт майна відповідно до статті 94 Податкового кодексу здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення податкового органу до суду,  що не враховано судом.  
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2024 заява Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту - залишена без задоволення. ГУ ДПС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу. ГУ ДПС в Запорізької області звернулось до окружного адміністративного суду Запорізької області з заявою стосовно підтвердження адміністративного арешту активів відповідача. Зазначений адміністративний арешт активів був прийнятий на підставі акту відмови в допуску до проведення/відмови від проведення позапланової виїзної перевірки від 07.08.2024 №214508-01-07-05/3457. Наказ про проведення позапланової виїзної перевірки відповідача був прийнятий 07.08.2024 №1503-п за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2021. Зазначений наказ було оскаржено до Запорізького окружного адміністративного суду позовом від 19.08.2024. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.24р. зазначений позов прийнято до провадження – справа №280/7723/24. Оскільки зазначена справа порушена вже після винесення рішення, суд при винесені рішення по справі №280/7675/24 не зазначав про наявність зазначеного судового спору. По зазначеній справі подані всі процесуальні документи в т.ч. відзив відповідача. Тим самим в даній справі є наявним спір про право, що не надає можливості задовольнити заяву позивача (на теперішній час – апеляційну скаргу), незалежно від інших причин.
Колегія суддів вважає, що клопотання не піддягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи встановлено, що перевірка призначалася з приводу реорганізації підприємства.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п.78.1 ст. 78, п.п.69.2-2, п.п.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ № 1503-п від 07.08.2024 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» з 08.08.2024 тривалістю 10 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2021.
На виконання зазначеного наказу видані направлення на перевірку від 07.08.2024 №2282, №2283, які вручені платнику податків разом із копією наказу, про що свідчить підпис уповноваженої особи підприємства.
08.08.2024 податковим органом складений акт №2145/08-01-07-05/ НОМЕР_1 про відмову в допуску до проведення / відмову від проведення документальної планової / позапланової виїзної перевірки, за змістом якого зазначено, що уповноваженою особою ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» 08.08.2024 об 11:45 було відмовлено в допуску до проведення/відмовились від проведення перевірки із заявленням таких причин відмови: втрата документів, зазначено, що неможливість перевірки обумовлена п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Відповідно до положень податкового кодексу, у податкового органу не має права звертатись до суду із вимогою про зупинення або заборони платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном, або про  обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на майно, яке полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном (умовний арешт майна), за умови коли останній відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. 
Варто зауважити, що винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, в тому числі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є - адміністративний арешт майна платника податків (п.п.94.1, 94.2.3 ПК України).
Вказана правова позиція була викладена Колегією суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.12.2020, справа № 820/5045/18, адміністративне провадження № К/9901/1641/19.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п. 94.4 ПКУ).
Відповідно до п. 94.5 ПКУ арешт майна може бути повним або умовним.
Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ПКУ).
Рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, в даному випаду суд не приймає рішення про застосування арешту ТОВ «Восток Автомир», а лише перевіряє правомірність та обґрунтованість його застосування контролюючим органом.
Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак не є спором про право в розумінні п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови в допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження  за  наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний  перегляд  у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир» зареєстровано як юридична особа 03.08.2006, номер запису: 11031020000014635, основним видом діяльності підприємства є 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п.78.1 ст. 78, п.п.69.2-2, п.п.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ № 1503-п від 07.08.2024 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» з 08.08.2024 тривалістю 10 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2021 по 31.12.2021.
На виконання зазначеного наказу видані направлення на перевірку від 07.08.2024 №2282, №2283, які вручені платнику податків разом із копією наказу, про що свідчить підпис уповноваженої особи підприємства.
08.08.2024 податковим органом складений акт №2145/08-01-07-05/34535386 про відмову в допуску до проведення / відмову від проведення документальної планової / позапланової виїзної перевірки, за змістом якого зазначено, що уповноваженою особою ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» 08.08.2024 об 11:45 було відмовлено в допуску до проведення/відмовились від проведення перевірки із заявленням таких причин відмови: втрата документів, зазначено, що неможливість перевірки обумовлена п. 69.28 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
16.08.2024 о 09:00 в.о. заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» (код за ЄДРПОУ 34535386), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8; м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.76а; Запорізький район, село Люцерна, вул.Сонячна, 4А; Запорізький район, смт.Комишуваха, вул.Горького, 1А; Бердянський район, село Азовське, вул.Виноградна, 141, з таких підстав: відмова від проведення та відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР» у зв`язку з відсутністю підстав на проведення перевірки.
З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ВОСТОК АВТОМИР», застосованого рішенням від 16.08.2024, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось до суду із відповідною заявою.
У зв`язку із цим, позивач звернувся до суду з позовом про обґрунтованість застосування арешту майна Підприємства, посилаючись на протиправність дій відповідача в частині не допуску посадовою особою Підприємства до проведення перевірки.
Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог податкового органу по даній справі, суд першої інстанції підтримав позицію платника, що контролюючий орган у відповідності до вищевказаної норми повинен був скласти акт про неможливість проведення перевірки в зв`язку з відсутністю документів, а не акт відмови від перевірки. Акт про неможливість перевірки не є підставою для видання наказу про адміністративний арешт активів відповідно до п. 94.2. Податкового кодексу України.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 ПК України, а саме на суд покладено обов`язок  перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного  арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.
Зверненню податкового органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, встановлена статтею 94 ПК України, відповідно до якої,  контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає у обмежені  або забороні платнику податків реалізацію прав розпорядження або користування його майном. Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків..
         Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
          Арешт майна на підставі пункту 94.2 статті 94 ПК України може бути застосовано, якщо з`ясовується, зокрема, одна з таких обставин як відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до її проведення.
З системного аналізу наведених норм ПК України колегія суддів зазначає, що однією з підстав для звернення до суду з позовом про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків, є встановлення факту його відмови від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до її проведення.
          Підпунктами 20.1.31, 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
З матеріалів справи встановлено, що сторонами не заперечувалася правомірність призначення та проведення перевірки, в тому числі факт отримання наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку.
Також встановлено, що платником податків у повному обсязі не надано податковому органу первинні бухгалтерські документи, що підтверджується відповідними повідомленнями про втрату частини первинних документів, які складались посадовими особами підприємства.
Факт ненадання документів, які вимагались позивачем, слугував підставою для складення акта про неможливість проведення позапланової перевірки підприємства, у якому зазначено, що оскільки посадовими особами відповідача не надано в повному обсязі бухгалтерські та інші документи, про що складені відповідні акти, тому провести виїзну документальну перевірку відповідача не має можливості.
Водночас, як встановлено з матеріалів справи, підприємство повідомило контролюючий орган про факт та обставини знищення первинних бухгалтерських документів, зокрема зазначивши в надавши в зазначеній заяві про втрату документів та додавши: витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №2202280000000273 від 11.05.2022, акт про знищення документів від 11.05.2022, рішення виконавчого комітету Комишуваської селищної ради, договір суборенди між відповідачем та КП на приміщення, яке зазнало шкоди. Крім того, підставами проведення позапланової перевірки є п. 78.1.7. Податкового кодексу України, розпочата реорганізація відповідача. Однак, як зазначив відповідач, реорганізація  була розпочата 10.11.2021 року та завершена 19.11.2021 року , про що свідчать протоколи установчих зборів відповідача. Тим самим підстава проведення позапланової перевірки з моменту закінчення реорганізації відповідача - 19.11.2021 року.
Оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України.
Тому, предмет даного спору обумовлений реалізацією контролюючим органом своєї компетенції щодо проведення перевірки юридичної особи з моменту закінчення її реорганізації.
Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Податковий кодекс України не встановлює конкретного строку для реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави, а лише у пункті 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
07 березня 2022 року набрав чинності Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, зокрема, підпункт 69.9 якого встановив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Положення податкового кодексу України щодо зупинення усіх строків були чинними до 27 травня 2022 року (дата набрання чинності Законом України № 2260-IX від 12 травня 2022 року). З цього дня у податковому законодавстві з`явились винятки, на які зупинення строків не поширювалося, зокрема, щодо строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.
Також колегія суддів звертає увагу, що Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69, зокрема, підпунктом 69.2 встановив мораторій на проведення будь-яких видів перевірок. Такий «суцільний» мораторій діяв до 17 березня 2022 року, водночас мораторій на проведення документальних позапланових перевірок, що проводяться на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України остаточно був скасований з 27 травня 2022 року.
Таким чином, пп 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлює декілька самостійних підстав для проведення документальної позапланової перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. 
Однією з таких підстав є обставина, яка встановлює що розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), наявність якої зумовлює виникнення у контролюючого органу права на проведення документальної позапланової перевірки.
Виникнення такого права є достатньою підставою для призначення і проведення перевірки, яке має бути реалізоване з обов`язковим дотриманням інших умов, встановлених ПК України (зокрема, дотриманням вимог статей 81, 82 ПК України), і обмежене виключно граничним строком, про який йдеться у статті 102 ПК України (з урахуванням особливостей у її застосуванні, встановлених у зв`язку із «ковідними» і «воєнними» змінами).
Оскільки податковий кодекс не встановлює конкретного строку для прийняття контролюючим органом наказу про проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, то відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС втратило право на проведення такої перевірки з 08 серпня 2024 року (а.с.23).  
Обгрунтування наведене відповідачем щодо доцільності проведення перевірки з огляду на практику Верховного Суду також не має під собою належного правового підгрунтя, адже платник податків не є особою, уповноваженою на вирішення питання доцільності чи недоцільності проведення того чи іншого виду перевірки (такою є керівник контролюючого органу, його заступник або уповноважена особа контролюючого органу).
Зазначені висновки є підставою для скасування  рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року, який дійшов помилкового висновку, що у контролюючого органу були відсутні законні підстави для проведення перевірки  ТОВ «Восток Автомир» відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України. 
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 272, 283, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2024 в адміністративній справі №280/7675/24 скасувати.
Заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту  задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Восток Автомир» (69083, м.Запоріжжя, вул.Складська, буд.8, код ЄДРПОУ 34535386), застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.08.2024.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова