ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11001/23                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 листопада 2024 року                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Безименної Н.В., Бєлової Л.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» звернулося з позовом до суду, в якому просить:
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00020310702 від 09.01.2023, яким завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 3 квартал 2019 року на загальну суму 9  359  265,00 грн;
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00020540702 від 09.01.2023, яким занижений податок на додану вартість за грудень 2017 рік, лютий 2018 року, жовтень 2018 року, грудень 2018 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, за травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року на загальну суму 11  584  708,00 грн, за штрафними санкціями - 2  896  177,00 грн;
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00020590702 від 09.01.2023, яким занижений податок на прибуток за 2018 рік, за 3 квартали 2019 року на загальну суму 12  508  512, 00 грн., за штрафними санкціями - 3  127  128,00 грн;
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00020700702 від 09.01.2023, яке вказує на відсутність реєстрації зведених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 193  190,00 грн, за штрафними санкціями - 25  582,50 грн;
-          визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00020560702 від 09.01.2023, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту за вересень 2019 року з податку на додану вартість на загальну суму 287  999,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2024 року Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» - задоволено частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № 00020310702 від 09.01.2023, № 00020560702 від 09.01.2023.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00020540702 від 09.01.2023 в частині нарахованої суми податкових зобов`язань - 11  351  500,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій - 2  837  900,00 грн.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00020590702 від 09.01.2023 в частині нарахованої суми податкових зобов`язань - 10  882  512,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій - 2  720  628,00 грн.
В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» (04080, м. Київ, вул. Межигірська,83, каб.301, код ЄДРПОУ 40758305) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,33/19, код ЄДРПОУ 44116011) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 67  100 (шістдесят сім тисяч сто) грн 00 коп.
23.10.2024 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 цього ж Кодексу).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 Кодексу).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2019 та від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 (адміністративне провадження №К/9901/17099/19, К/9901/17108/19, К/9901/18639/19).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у додаткових постановах Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №826/841/17 (адміністративне провадження №К/9901/5157/19), від 24.10.2019 у справі №820/4280/17 (адміністративне провадження №К/9901/11712/19).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 292  698,00 грн та у суді апеляційної інстанції в розмірі 360  762,00 грн позивач надав: договір про надання правничої допомоги №15/03 від 15.03.2023; акт прийому-передачі надання правничої допомоги №1 віл 29.11.2023; акт прийому-передачі надання правничої допомоги №2 віл 21.10.2024.
Загальна сума витрат на правничу допомогу заявлена позивачем до відшкодування становить 653  460,50 грн.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Дослідивши акт прийому-передачі надання правничої допомоги №2 віл 21.10.2024, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для включення до витрат на професійну правничу допомогу пунктів 2 «Складання та подання до суду апеляційної інстанції заяви про призначення експертизи» та 3 «Складання та подання до суду апеляційної інстанції заяви про виклик та допит свідків» даного акту, оскільки такі заяви були в подальшому відкликанні.
Таким чином, дані витрати у розмірі 28  861,00 (41,23грн*170дол.США*4год.) грн не підлягають відшкодуванню.
Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано заперечення проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.
Також, у судовому засіданні представник відповідача вказував на завищення заявлених до відшкодування витрат, оскільки в акті прийому-передачі надання правничої допомоги №2 віл 21.10.2024 зазначені години участі у судових засіданнях, включаючи ті, на які представник не з`явився, однак дана обставина не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
При цьому, представник відповідача вказав, що представником позивача було витрачено забагато годин на підготовку апеляційної скарги, однак жодних обґрунтувань своєї позиції не надав.
Крім того, будь-яких обґрунтованих та змістовних заперечень щодо робіт зазначених в акті прийому-передачі надання правничої допомоги №1 віл 29.11.2023 представник відповідача також не надав.
Колегія суддів дійшла висновку, що проаналізувавши матеріали справи, предмет позову, його ціну та складність спору, об`єм виконаної адвокатом роботи, сума 653  460,50 грн не є співмірною (враховуючи відсутність підстав для відшкодування витрат у розмірі 28  861,00 грн), а тому наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 624  599,50 грн, що буде, за даних обставин справи, справедливим і співмірним відшкодуванням таких.
Таким чином, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції та які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, предмету позову, приходить до висновку про необхідність зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, належної до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, визначивши останню у розмірі 624 599,50 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 139, 229, 248, 252, 256, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірмова мережа «Київхліб» (04080, м. Київ, вул. Межигірська,83, каб.301, код ЄДРПОУ 40758305) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,33/19, код ЄДРПОУ 44116011) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 624  599 (шістсот двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 50 коп.
В іншій частині у задоволенні заяви - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 08.11.2024.

Головуючий-суддя:	А.Ю. Кучма	
 	 	
Судді:	Н.В. Безименна	
 	 	
 	Л.В. Бєлова