Справа № 991/12736/24
Провадження 1-кс/991/12808/24

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , детектива ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 – адвоката ОСОБА_4 на повідомлення детектива про підозру та повідомлення детектива про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить:
- скасувати повідомлення ОСОБА_3 про підозру від 26.02.2024 у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021;
- скасувати повідомлення ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.06.2024 у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021.
Скарга обґрунтована тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021.
26.02.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Захисник у скарзі посилається на те, що на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_3 , з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів спільно із ОСОБА_7 утворили організовану групу з числа службових осіб АТ «Укрзалізниця» та осіб з приватного сектору економіки, з метою заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» під час організації та проведення регіональними філіями та філіями АТ «Укрзалізниця» публічних закупівель товарів робіт та/або послуг. Вказана мета досягалась шляхом забезпечення акцепту пропозицій та укладання договорів із контрольованими ОСОБА_3 та іншими учасниками організованої групи суб`єктами господарської діяльності, створенням умов з уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів, надання контрольованим організованою групою товариствам переваг, порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції та створення їм перешкод (бар`єрів), які усували можливість участі у публічних закупівлях АТ «Укрзалізниця» або суттєво їх ускладнювали. 
У свою чергу ОСОБА_3 взяв на себе функції: загального управління протиправною діяльністю організованої групи, завіренні учасників у неможливості притягнення їх до кримінальної відповідальності, розподілу між ними функцій та ролей, надання їм оперативних вказівок та розпоряджень, спрямованих на виконання їх спільного плану; визначення грошової долі (часток) учасників організованої групи з предмету заволодіння, який вдалось протиправно обернути на користь організованої групи за результатами виконання їх плану; забезпечення призначення на вигідні та необхідні для задоволення корисливого умислу учасників організованої групи посади в АТ «Укрзалізниця» осіб, які погодились співпрацювати із організованою групою шляхом використання службових повноважень голови правління АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 ; контролю та прийняття звітів від ОСОБА_7 щодо розміру грошей, які організованій групі вдавалось протиправно обернути на свою користь, ведення загального обліку доходів і витрат організованої групи. 
Всього ОСОБА_3 спільно з іншими учасниками організованої групи, у період з 4 квартала 2018 року по 17.09.2021, організував заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» в особі філії «Панютинсьий вагоноремонтний завод» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» за результатами закупівель ними пневматичних інструментів на суму 11 432 000,36 грн, без ПДВ, що є особливо великим розміром.
18.06.2024 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Суть нової підозри полягає у тому, що ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою максимального збагачення та реалізації плану організованої групи направленого на протиправну діяльність, пов`язану із заволодінням майном (грошима) АТ «Укрзалізниця», використовуючи службові повноваження інших учасників організованої групи – ОСОБА_8 та ОСОБА_10 протягом 2018-2019 років шляхом уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів та отримання контрольованими організованою групою товариствами переваг порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції, заволоділи грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 25 920 187,74? грн без ПДВ, під час здійснення поставок запасних частин до вантажних вагонів за завищеними цінами на філію «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця», за таких обставин.
Так, не раніше лютого 2018 року, з метою максимального збагачення та реалізації плану організованої групи направленого на протиправну діяльність пов`язану із заволодінням майном (грошима) АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вирішили організувати централізовану поставку запасних частин до вантажних вагонів на філію «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» шляхом подання контрольованими організованою групою товариствами цінових пропозицій товарної продукції до публічних закупівель, що оголошувалися філією «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця», понад їх існуючу вартість, забезпечення позаконкурентної перемоги у публічних закупівлях та подальшого укладення договорів на поставку запасних частин до вантажних вагонів із вказаною філією, що дозволяло протиправно обернути на свою користь учасникам організованої групи гроші АТ «Укрзалізниця» у вигляді різниці між вартістю фактичного придбання продукції на ринку та вартістю її реалізації філії «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця».
Для реалізації вказаної мети, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за невстановлених досудовим слідством обставин, але не пізніше 21.02.2018, домовились із ОСОБА_9 , якому були підконтрольні ТОВ «СТАР ПАК ГРУП» (код ЄДРПОУ 40988349), ТОВ «ЄВРОІНСТРУМЕНТ» (код ЄДРПОУ 39320370) та ТОВ «НВП «МТК ПОЛІМЕР» (код ЄДРПОУ 23585471) про те, що останній за надання їм неправомірної вигоди у розмірі орієнтовно від 4% до 10% з обороту по господарським відносинам із філією «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» матиме можливість безперешкодної (позаконкурентної) перемоги у публічних закупівлях, укладання із цією філією господарських договорів, видачу рознарядок на поставку запасних частин до вантажних вагонів за укладеними договорами та здійснення своєчасних та повних оплат філією «Панютинський вагоноремонтний завод» АТ «Укрзалізниця» за поставлені запчастини. 
Захисник вважає, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КПК України, є необґрунтованими та підлягають скасуванню.
Так, захисник у скарзі, посилаючись на норми Кримінального процесуального кодексу України, зазначив, що для повідомлення особі про підозру треба щоб існувала: суб`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, об`єкт злочину, та достатні докази для підтвердження наявності цих елементів складу злочину.
Тобто, для повідомлення ОСОБА_3 про підозру, у даному конкретному випадку, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала би будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулось; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.
Оскільки ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, то сторона обвинувачення мала б здобути належні та допустимі докази на підтвердження того, що: ОСОБА_3 створив організовану групу для вчинення злочину, з чітким зазначенням дати створення такої групи, за яких обставин така група була створена, встановлення ієрархії та системи підпорядкування в такій групі, розподілу обов`язків кожного члена такої групи та доведення таких обов`язків організатором/організаторами кожному з членів організованої групи; наявність беззаперечних доказів комунікації ОСОБА_3 , як організатора злочинної групи, який не є службовою особою, з іншими членами організованої групи, які відносяться до категорії службових осіб, а саме працівників АТ «Укрзалізниця», щодо надання відповідних вказівок ОСОБА_3 таким службовим особам – членам організованої групи, необхідних для вчинення злочину.
Разом з тим, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, які були надані стороні захисту ОСОБА_3 , не містять таких доказів.
Сторона обвинувачення в підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчинення злочину посилається на скріншоти з переписки в застосунках-месенджерах, однак більшість з наведеної переписки не стосується і не належить ОСОБА_3 , також її змістом не підтверджується і існування організованої групи, діяльність якої була спрямована на заволодіння майном АТ «Укрзалізниця». 
Таким чином, на переконання захисника, викладені у повідомлені про підозру та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_3 обставини щодо вчинення ним кримінального правопорушення, не підтверджуються жодними доказами, а тому мають бути визнані судом як припущення органу досудового розслідування.
Окрім цього, захисник звернув увагу на те, що сторона захисту неодноразово зверталась до сторони обвинувачення з клопотаннями щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, водночас у їх задоволені було відмовлено, окрім допиту підозрюваного. Однак, навіть допит проведений неналежно, оскільки лише захисником ставились запитання ОСОБА_3 , а детектив іноді тільки їх уточнював.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з думкою яких погодився ОСОБА_3 , позицію, висловлену у скарзі підтримали, просили її задовольнити. 
Підозрюваний додатково зазначив, що у цьому кримінальному проваджені повідомлено про підозру дев`ятьом особам, однак йому відомі лише три із них. Так, він безпосередньо, раніше спілкувався зі ОСОБА_7 , однак наразі вони взагалі не спілкуються.
Детектив ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Підтримав подані ним заперечення, які обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, який був внесений. У подальшому ухвалами слідчих суддів строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_3 , продовжувався. 11.11.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено і в цей же день ОСОБА_3 повідомлено про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які мають бути оцінені у їх сукупності. Також, додатково зазначив, що при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу та при продовженні строку дії обов`язків слідчими суддями неодноразово перевірялась обґрунтованість підозри. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена. Це відрізняє підозру від підсумкового висновку слідчого чи прокурора про винуватість особи, який формулюється у обвинувальному акті, та має бути з точки зору сторони обвинувачення обґрунтованим, достовірним та остаточним, оскільки саме направленням до суду обвинувального акта, зокрема, закінчується досудове розслідування як стадія кримінального провадження. Саме тому обвинувачення відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України є твердженням про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, установленому Кримінальним процесуальним кодексом України (ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 12.01.2022 у справі № 991/8424/21). 
У той же час, підозра також повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України). 
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.
Проте положення ст. 276 та п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вказують на те, що під час розгляду скарг на повідомлення про підозру предметом перевірки слідчого судді є питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Існування достатніх підстав (доказів) для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.
Під час розгляду клопотання встановлено, що детективи Національного бюро здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021, зокрема за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України.
26.02.2024 детектив Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , склав повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021.
Цього ж дня о 13 годині 10 хвилини детектив повідомив про підозру ОСОБА_3 , вручив пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, роз`яснив права підозрюваного, що підтверджується копією повідомлення про підозру.
18.06.2024 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах організованою групою.
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення 18.06.2024 о 12 год 07 хв вручено особисто ОСОБА_3 , про що свідчить його підпис.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні встановлено, що сторона захисту не оспорює дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, тому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 26 КПК України, підстави для перевірки цієї обставини слідчим суддею відсутні.
Сторона захисту, як на підставу для скасування повідомлення про підозру та про зміну підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, посилалася на її необґрунтованість.
Стороною захисту на підтвердження своєї позиції надано слідчому судді, зокрема копії: витягу клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру; постанову детектива про часткову відмову у задоволенні клопотання захисника від 04.10.2024; постанов детектива про розгляд клопотання захисника (адвоката) від 07.06.2024, від 13.06.2024; постанов детектива про відмову в задоволенні клопотання захисника від 18.09.2024; клопотання старшого детектива від 25.08.2023 про обшук; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 30.11.2023; частково скриншоти листування ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та запис допиту ОСОБА_3 .
Сторона обвинувачення на підтвердження достатності доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 надала слідчому судді копії матеріалів кримінального провадження, зокрема: договори № ПЗ/НХ-201023/НЮ від 17.12.2020, № ПЗ/НХ-20933/НЮ від 27.11.2020, № ПЗ/НХ-20936/НЮ від 27.11.2020, № ПЗ/НХ-20410/НЮ від 27.05.2020, № ПЗ/НХ-20409/НЮ від 27.05.2020, № ПЗ/НХ-191115/НЮ від 03.10.2019 (том 2, а.с. 34-37, 82-90, 110-118, 149-157, 184-192, 209-218), № ПР/Ш-191130/НЮ від 26.12.2019, № ПР/В-191126/НЮ від 26.12.2019, № ПР/П-19113/НЮ від 24.12.2019, № ПР/Т-191124/НЮ від 26.12.2019, №ПР/НРП-191103/НЮ від 23.12.2019 (том 3 а.с. 34-37, 49-53, 90-93, 108-115, 130-134), №ПВРЗ (ВМТП-18.776)ю від 30.11.2018 та №ПВРЗ (ВМТП-18.775)ю від 30.11.2018; висновки судової товарознавчої експертизи від 20.09.2023 № СE-1235-6-1348.23, від 21.12.2023 №1041/73801; акту № 03/6 від 12.02.2021; протоколи огляду від 01.05.2023, від 03.05.2023, від 05.05.2023, від 12.09.2023, від 15.12.2023, від 27.12.2023, від 28.12.2023, від 10.04.2024, від 20.05.2024, від 10.06.2024, від 14.06.2024; договори поставки від 21.05.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.357)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.358)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.359)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.360)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.361)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.362)ю, від 12.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.436)ю, від 21.08.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.593)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.594)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.596)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.597)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.598)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.599)ю, від 27.08.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.607)ю укладені між філією «Панютинський вагоноремонтний завод» та ТОВ «СТАР ПАК ГРУП» (код ЄДРПОУ 40988349); договорів поставок від 04.07.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.488)ю, ПВРЗ(ВМТП-18.489)ю, від 24.07.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.523)ю, від 28.08.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.611)ю укладені між філією «Панютинський вагоноремонтний завод» та ТОВ «ЄВРОІНСТРУМЕНТ» (код ЄДРПОУ 39320370); договорів поставок від 28.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.478)ю, від 18.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.455)ю, від 25.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.477)ю, від 11.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.432)ю, від 16.06.2018 ПВРЗ(ВМТП-18.452)ю укладені між філією «Панютинський вагоноремонтний завод» та ТОВ «НВП «МТК ПОЛІМЕР»; протоколи допиту свідків, та інші матеріали. 
Так, досліджені в судовому засіданні докази, надані як стороною захисту, так і стороною обвинувачення, у своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх доказів для підозри», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, і давали стороні обвинувачення підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у повідомленні про підозру від 26.02.2024 та повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.06.2024 обставинах. 
Слідчий суддя зазначає, що висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимим.
Доводи захисників щодо необґрунтованості підозри зводяться до оцінки доказів, отриманих стороною обвинувачення, водночас особисте сприйняття захисниками доказів не спростовують висновків органу досудового розслідування щодо можливого вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Слідчий суддя не погоджується з твердженнями сторони захисту, що скріншоти листувань ОСОБА_3 з іншими особами не підтверджують жодну з обставин, викладених у повідомленнях про підозру від 26.02.2024 та від 18.06.2024, оскільки саме по собі листування (обговорення) має оцінюватись не з контексту конкретного повідомлення, на яке звертає увагу захисник, а вцілому зі змісту обговорень/переписок всіх осіб між собою, та наслідками (вчинення дій, прийняття рішень, укладення договорів, складання актів, призначення осіб на посаду), які настали, або мають настати.
Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що версія сторони обвинувачення, як і версія сторони захисту підлягають детальному дослідженню та правовому аналізу через з`ясування всіх обставин та може бути здійснена судом під час розгляду справи по суті в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, та якщо при цьому будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, не виключається можливість зміни кваліфікації діяння особи. Тобто, правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 , його роль, так само як і наявність чи відсутність в його діях складу злочину, можуть бути вирішенні виключно вироком суду та не підлягають встановленню/спростуванню слідчим суддею на досудовому провадженні, оскільки знаходяться поза межами тих питань, що відносяться до його компетенції.
Зі змісту повідомлення про підозру від 26.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.06.2024 вбачається, що у них зазначено всі необхідні відомості, передбачені ст. 277 КПК України, а саме: прізвище та посаду старшого детектива, який здійснює повідомлення про підозру; прокурора, яким погоджено повідомлення про підозру; анкетні дані ОСОБА_3 ; номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , час, місце вчинення злочину, а також відомості щодо інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного ОСОБА_3 , підпис старшого детектива, який здійснив повідомлення про підозру, та прокурора, який її погодив.
Тобто, зміст повідомлення про підозру від 26.02.2024 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.06.2024 відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Разом з цим, сторона захисту не навела ні у скарзі, ні у судовому засіданні обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, а відтак і відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої та нову підозру є необґрунтованими.
Доказів, які б спростовували обставини, встановлені органом досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Слідчий суддя враховує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, неодноразово була встановлена слідчими суддями Вищого антикорупційного суду при застосуванні стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу (ухвала від 27.02.2024 у справі № 991/1543/24) та при продовжені строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_3 (ухвали від 23.04.2024 у справі № 991/3369/24, від 20.06.2024 у справі № 991/5309/24).
З огляду на викладене, враховуючи, що при здійсненні повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру орган досудового розслідування дотримався вимог положень ст. 276-278 КПК України; підозра, про яку повідомлено ОСОБА_3 , не є вочевидь необґрунтованою, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.
Захисниками наведено також інші доводи, які не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки, з урахуванням встановлених обставин та вимог кримінального процесуального закону, не мають вирішального значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру.
При цьому слідчий суддя керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1