УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №277/1345/23 Головуючий у 1-й інст. Заполовський В. В. 
Номер провадження №33/4805/947/24
Категорія ч.1,2 ст.172-7 КУпАП           Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        21 листопада 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – ОСОБА_2 , прокурора - Зозулі Лариси Костянтинівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Вилкова Сергія Валентиновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП,
встановив:

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2023 року об`єднано в одне провадження справи № 277/1345/23 №277/1346/23, №277/1347/23, №277/1348/23, №277/1349/23, №277/1350/23, №277/1351/23, №277/1352/23, №277/1353/23, №277/1354/23, №277/1355/23, №277/1356/23, №277/1357/23, №277/1358/23, №277/1359/23, №277/1361/23, №277/1362/23, №277/1363/23, №277/1364/23, №277/1365/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер №277/1345/23 (а.с.15 т.-5). 
Постановою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 21.06.2022, 22.08.2022, 21.10.2022, 01.12.2022 та 19.12.2022 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.;
- за ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 (двохсот п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп.
Провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за вчинення ним 25.10.2021, 24.11.2021, 03.12.2021, 17.12.2021 та 23.02.2022 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , будучи у період з 26.11.2020 по теперішній час головою Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області та, відповідно пункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушив вимоги ст.28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Так, п.2 рішення 1 сесії Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області 8 скликання від 07.12.2020 року за №31 «Про оплату праці сільському голові», передбачено преміювання Барашівського сільського голови ОСОБА_1 відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи в розмірі до 50% до посадового окладу.
Керуючись Постановою КМУ від 09.02.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та рішенням сесії Барашівської сільської ради №31 від 07.12.2020 року ОСОБА_1 , маючи при цьому дискреційні повноваження та приватний інтерес: 25.10.2021 року ОСОБА_1 видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №139-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 24.11.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №166-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 03.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №172-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі посадового окладу, 17.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №183-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 23.02.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №26-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 21.06.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №61-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 22.08.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №85-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 21.10.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №126-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу, 01.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №138-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу, 19.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №154-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу.
Таким чином, голова Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, та не повідомив визначений Законом орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник перед видачею і підписанням розпоряджень про преміювання, якими встановив в межах визначеного сільською радою діапазону (від 0 до 50% посадового окладу) премію особисто собі, чим порушив вимоги, передбачені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.
Видача і підписання головою Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів розпоряджень про преміювання, якими він преміював себе у вказаний період в розмірах від 0 до 50% посадового окладу є порушенням вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчиненням адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Вилков С.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову, якою провадження у праві закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначив, що суд першої інстанції не надав належної, обґрунтованої та вмотивованої оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, а лише обмежився їх перерахуванням, без зазначення які конкретні факти підтверджують чи спростовують вказані докази та підтверджують наявність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. На думу захисника, у суду першої інстанції були підстави закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, оскільки на сесії Барашівської сільської ради було прийнято рішення, яким передбачено можливість преміювання Барашівського сільського голову ОСОБА_1 відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи в розмірі до 50% до посадового окладу. За всі розпорядження про преміювання ОСОБА_1 голосували депутати сільської ради. Таким чином, рішення про своє преміювання ОСОБА_1 приймав не одноосібно. Також захисник вказав, що роз`яснення НАЗК носять виключно рекомендаційний характер та не можуть мати для суду наперед встановленої сили. Крім того, вказав, що оскільки в постанові суду зазначено, що датою виявлення правопорушень є 22.09.2023 то з вказаної дати пройшло більше шести місяців станом на момент винесення постанови, а тому строк притягнення до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи закінчився. На думку захисника, при винесені оскаржуваної постанови судом першої інстанції не було враховано вимог ст.280 КУпАП, а саме суд не зазначив, який характер правопорушення враховано, які характеристики особи враховані, який ступінь її вини та не вказано, які було встановлено обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність його підзахисного. Крім того, вказав, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу судом першої інстанції було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 .
Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,  ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 18.09.2024, 13.11.2024 та 21.11.2024, до суду апеляційної інстанції не з`явився. 
Так, 18.09.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з поданням захисником ОСОБА_2 клопотання, в якому він просив розгляд справи відкласти у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я (а.с.127,128). Посилаючись на неможливість явки захисника, ОСОБА_1 також подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.129 зворот). Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, призначене на 18.09.2024, в подальшому апеляційному суду надано не було. 
13.11.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з поданням  ОСОБА_1 клопотання, в якому він просив розгляд справи відкласти у зв`язку з перебуванням на лікарняному (а.с.145-147). 
В судовому засіданні 21.11.2024 захисник повідомив суду, що ОСОБА_1 виїхав до суду з метою прибути в судове засідання, проте на його телефонні дзвінки не відповідає, а тому просив відкласти розгляд справи в черговий раз.
Враховуючи наведене, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008),  та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . 
На переконання апеляційного суду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано більш ніж необхідний термін для захисту своїх прав в розумні строки, тому розгляд справи можливо проводити без його участі. 
Крім того, участь в судовому засіданні приймає адвокат, якого ОСОБА_1 уповноважив захищати його інтереси в суді.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив залишити скаргу без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в цілому дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, за порушення ним ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закон), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283,284 КУпАП.
Наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами: протоколами про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією №439, №440, №441, №442, №443, №444, №445, №446, №447, №448, №449, №450, №451, №452, №453, №454, №455, №456, №457, №458 від 22.09.2023 року, згідно яких, ОСОБА_1 будучи у період з 26.11.2020 року по теперішній час головою Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області та суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, 25.10.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №139-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 24.11.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №166-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 03.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №172-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі посадового окладу, 17.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №183-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу, 23.02.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №26-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 21.06.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №61-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 22.08.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №85-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу, 21.10.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №126-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу, 01.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №138-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу, 19.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №154-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу; ксерокопію рішення №1 Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про початок повноважень Барашівського сільського голови від 26.11.2020 року; ксерокопією рішення №31 Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 07.12.2020 року про оплату праці сільському голові, згідно якого сільська рада вирішила преміювати Барашівського сільського голову ОСОБА_1 відповідно до його особистого вкладу в загальні результати роботи в розмірі до 50% до посадового окладу; ксерокопією листа секретаря Барашівської сільської ради №230 від 29.08.2023 року на адресу т.в.о. начальника Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області, відповідно до якого сільська рада повідомила, що в день підписання розпоряджень про своє преміювання ОСОБА_1 в НАЗК не звертався, але на кожному засіданні сесії Барашівської сільської ради при затвердженні даних розпоряджень він виступав перед депутатами сільської ради із заявою про наявність у нього конфлікту інтересів і що участі у голосуванні за дані розпорядження не прийматиме; ксерокопіями розпоряджень Барашівського сільського голови від 25 жовтня 2021 року №139-К «Про преміювання працівників», від 24 листопада 2021 року №166-К «Про преміювання працівників», від 24 листопада 2021 року №167-К «Про преміювання працівників», від 03 грудня 2021 року №172-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», від 17 грудня 2021 року №183-К «Про преміювання працівників», від 23 лютого 2022 року №26-К «Про преміювання працівників», від 21 червня 2022 року №61-К «Про преміювання працівників», від 22 серпня 2022 року №85-К «Про преміювання працівників», від 21 жовтня 2022 року №126-К «Про преміювання працівників», від 01 грудня 2022 року №138-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», від 19 грудня 2022 року №154-К «Про преміювання працівників».
Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлений законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Приміткою до зазначеної норми КУпАП визначено, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Як вбачається з матеріалів об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ксерокопії рішення №1 Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області, ОСОБА_1 обіймає посаду Барашівського сільського голови з 26.11.2020 року.
Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права.
Відповідно до ст.81 Цивільного кодексу України Барашівська сільська рада Звягельського району Житомирської області є юридичною особою публічного права. 
Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. 
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Пунктом 2 примітки до ст.172-7 КУпАП визначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. 
Невід`ємною складовою конфлікту інтересів є службові/представницькі повноваження та вплив (можливість впливу) приватного інтересу на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій під час реалізації таких повноважень.
Відповідно до п.2.4 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» від 21.10.2022 № 13, суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Барашівської сілької ради Звягельського району, 25.10.2021 року ОСОБА_1 видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №139-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу; 24.11.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №166-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу; 03.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №172-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі посадового окладу; 17.12.2021 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №183-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 30% від посадового окладу; 23.02.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №26-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу; 21.06.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №61-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу; 22.08.202 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №85-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 40% від посадового окладу; 21.10.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №126-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу; 01.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №138-К «Про преміювання працівників до Дня місцевого самоврядування», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу; 19.12.2022 року видав і підписав в умовах реального конфлікту інтересів розпорядження №154-К «Про преміювання працівників», яким преміював себе в розмірі 50% від посадового окладу.
Відповідно до підпункту б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є  зокрема особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Згідно п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. 
Пунктом 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Частиною 5 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Проте, в матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1  під час видачі та підписанні розпоряджень про своє преміювання було вжито заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів. 
Отже, суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 видавались та підписувались розпорядження про нарахування та виплату собі преміальних виплат в умовах реального конфлікту інтересів, чим останній порушив вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена відповідальність на підставі ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.
Також, суд правильно закрив провадження у справі за вчинення  ОСОБА_1 25.10.2021, 24.11.2021, 03.12.2021, 17.12.2021 та 23.02.2022 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки на час розгляду справи закінчився дворічний строк накладення адміністративного стягнення.
Слід зазначити, що прийняття керівником наказів щодо встановлення собі премій на підставі розпоряджень про преміювання, за які проголосували депутати сільської ради, не виключає дискреційних повноважень, не усуває реального конфлікту інтересів та потребує відповідного рішення керівником вищого уповноваженого органу щодо врегулювання цього конфлікту інтересів, що визначено ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».
Тобто, в даному випадку  ОСОБА_1 зобов`язаний був вжити визначених законом заходів, спрямованих на врегулювання наявного у нього реального конфлікту, та видавати і підписувати розпорядження про своє преміювання після отримання роз`яснень НАЗК щодо врегулювання конфлікту інтересів.
Тому, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємих йому правопорушень є безпідставними.
Також, з огляду на встановлені суддею місцевого суду обставини щодо неявки в судові засідання ОСОБА_1 та участь в судовому засіданні його захисника, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП. 
В той же час, надавши належну оцінку всім доказам у справі та дійшовши правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, суд першої інстанції, накладаючи стягнення за адміністративні правопорушення, вчинені 21.06.2022, 22.08.2022, 21.10.2022, 01.12.2022, 19.12.2022, не звернув уваги, що на час розгляду справи, з урахуванням постанов про зупинення провадження від 13.11.2023 та від 30.11.2023 (а.с.16,19), минув шестимісячний строк накладення стягнення, визначений ст.38 КУпАП, оскільки датою виявлення правопорушення є 22.09.2023. 
Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині є слушними, а тому така підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Вилкова Сергія Валентиновича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 22 травня 2024 року скасувати, ухваливши нову. 
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич