ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2372/24 Справа № 199/6713/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 жовтня 2024 року                                                                 м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Берзіня Сергія Людвиговича, який діє у інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , 
подану на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
встановила:
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови 05 серпня 2024 року близько 04 годині 25 хвилин, за адресою: м. Дніпро, вул. Калінова, буд.80, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Берзінь Сергій Людвигович, який діє у інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить суд про скасування постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.09.2024 року та закрити провадження щодо його підзахисного зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на участь у судовому розгляді справи особисто та/або за представництва його захисника, що, на переконання апелянта, є окремою і самодостатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови суду. 
Крім того, не можна стверджувати, що саме Коле ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності, оскільки адміністративні матеріали складено щодо Колє ОСОБА_3 .. Крім того, у постанові суду вказано, що події мали місце за адресою: м. Дніпро, вул. Калінова, буд. 80, хоча у протоколі вказано іншу адресу: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 80. 
Звертає увагу, що судом констатується обвинувачення саме за керування т/з з ознаками алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду, що свідчить про незрозумілість за яке саме правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності - за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Звертає увагу, що наявні у справі відеозаписи є неналежними, оскільки не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Hyundai Sonata, державний номерний знак НОМЕР_1 . На відеозаписах немає фіксації фактів перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, що перебуває в русі. Більше того, на відеозаписі ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем, пояснюючи, що він був припаркований на автостоянці. 
Також зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що у протоколі чи в інших матеріалах справи, в тому числі на відеозаписах, не зазначено причин зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .. 
Захисник зазначає, що у постанові суду в основу обвинувачення ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення судом покладено рапорт від 08.08.2024. Однак, в матеріалах справи серед доказів вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення є лише рапорт поліцейського Володимира Серчука від 05.08.2024. 

В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник Берзінь С.Л.  та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду. 

Перевіривши витребувані із Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах справи доказами, вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню за такими підставами.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд не в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно не дослідив матеріали справи та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду докази, зокрема на:  протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107887 від 05.08.2024 року, рапорт від 08.08.2024 року, безперервний відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції КП « Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР  ОСОБА_1  від 05.08.2024 року.
Проте, відповідно дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено відсутність факту керування транспортним засобом, факту зупинки поліцейськими автомобіля, що рухається та перебування ОСОБА_1 за кермом заведеного автомобіля або інші відомості, що підтверджували б керування ним будь-якими транспортними засобами.
Як вбачається з наявних матеріалів, фактично єдиним доказом фату керування ОСОБА_1 автомобілем є рапорт співробітника поліції, який представляє сторону обвинувачення, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції рапорт останнього, з урахуванням відсутності його об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, або письмові докази в матеріалах справи відсутні. 
Також, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні об`єктивні дані, які б підтверджували заперечуваний стороною захисту факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом зафіксованому належним чином. Дані обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.
За таких обставин постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.
У зв`язку із встановленням вищезазначених обставин та прийняттям вказаного рішення суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення решти апеляційних доводів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Берзіня Сергія Людвиговича, у інтересах  ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя 
Дніпровського апеляційного суду:          О.В. Рябчун