ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10281/24 Справа № 932/4848/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Городничої В.С., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Акцент-банк” на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства “Акцент-банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року АТ “Акцент-банк” звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог АТ “Акцент-банк” посилалися на те, що 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ “Акцент-банк” та Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в “А-Банк”, відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ “Акцент-банк” з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.  На підставі вказаної Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписом заяви відповідач погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідачка не виконала належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 16 травня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 215121 грн. 03 коп., яка складається із: 126899 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 88221 грн. 13 коп. - заборгованість по відсоткам. На підставі викладеного АТ “Акцент-банк” просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 18 серпня 2021 року, що утворилася станом на 16 травня 2024 року у розмірі 215121 грн. 03 коп., яка складається із: 126899 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 88221 грн. 13 коп. - заборгованість по відсоткам, а також судові витрати у справі у розмірі 3226 грн. 82 коп.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ “Акцент-банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В апеляційній скарзі АТ “Акцент-банк” просить рішення суду від 05 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ “Акцент-банк”, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ “Акцент-Банк”).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами АТ “Акцент-банк” посилалися на те, що 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ “Акцент-банк” та Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в “А-Банк”, відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ “Акцент-банк” з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.  На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.1-4).
Зазначили, підписом заяви відповідач погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг.
АТ “Акцент-банк” стверджував, зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту.
На підтвердження укладення між АТ “Акцент-банк” та відповідачем  ОСОБА_1 кредитного договору, банком було надано суду копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку від 04 липня 2015 року та Паспорт споживчого кредиту “Кредитна картка “Зелена” (а.с.7, 8).
       Згідно виписки по картці відповідач  ОСОБА_1 з жовтня 2021 року користувалася кредитними коштами на власні потреби (зняття готівки, придбання товарів, поповнення мобільного телефону, оплата за послуги та інш.), шляхом здійснення відповідних операцій за допомогою банківських карток (а.с.9-11).
       Згідно довідки за картками ОСОБА_1 був відкритий рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 строком дії до жовтня місяця 2027 року (а.с.12).
       Згідно довідки за лімітами ОСОБА_1 був встановлений кредитний ліміт, який згодом змінювався за договором б/н від 18 серпня 2021 року за період з 18 серпня 2021 року по 16 травня 2024 року (а.с.13).
       Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18 серпня 2021 року вбачається, станом на 16 травня 2024 року заборгованість становить 215121 грн. 03 коп., яка складається із: 126899 грн. 90 коп. - заборгованість за кредитом; 88221 грн. 13 коп. - заборгованість по відсоткам (а.с.5, 6).
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Слід зазначити, пред`являючи позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ “Акцент-банк” обґрунтовував свої вимоги тим, що між сторонами існують кредитні правовідносини на підставі Анкети-заяви, підписаної відповідачем від 18 серпня 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, випискою за картковим рахунком, виданою на ім`я відповідача, та розрахунком заборгованості за кредитним договором від 18 серпня 2021 року станом на 16 травня 2024 року.
       Однак, банком було надано суду Анкету-заяву, підписану відповідачем ОСОБА_1 , від 04 липня 2015 року (а.с.7).
       Анкети-заяви, підписаної відповідачем  ОСОБА_1 від 18 серпня 2021 року, на яку банк посилається як на підставу своїх позовних вимог у цій справі, матеріали справи взагалі не містять.
       З наданих банком розрахунку заборгованості та виписці по картці не вбачається, що нарахування були проведені банком саме на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 04 липня 2015 року, яка була надана суду та міститься в матеріалах справи.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ “Акцент-банк” у зв`язку з недоведеністю.
Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог банку не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерне товариство “Акцент-Банк” – залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді В.С.Городнича

О.В. Свистунова