КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Дутчак І.М.
Єдиний унікальний номер справи № 361/150/20
Апеляційне провадження № 22-ц/824/15357/2024
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
02 грудня 2024 року                                                                        м. Київ  
            
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді     - Мережко М.В.,
суддів                          - Поліщук Н.В., Соколової В.В.,
            секретар                      - Кролівець О.В.,  
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 17 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області про визнання незаконними та скасування наказів про зміну істотних умов праці, оголошення догани та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та розміру недоплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати суми, яка підлягає виплаті при звільненні та відшкодування моральної шкоди, 
 
В с т а н о в и в :
 
У січні 2020 року  ОСОБА_1   звернулася до суду з  вказаним   позовом .
В обґрунтування позову зазначала, що вона працювала на посаді завідувачки аптеки №1 КНП Броварська БКЛ. 
Наказом №576-к  від 03 грудня 2019 року директора КНП Броварська БКЛ   Багнюка  В.В. її притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених посадового інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Наказом №584-к від 06 грудня 2019 року директора КНП Броварська БКЛ  Багнюка В.В.   за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України 09 грудня 2019 року  її було звільнено з роботи посади завідувачки аптеки №1 
Вказувала на те, що при звільненні з роботи їй не було надано розрахунок належних до виплати при звільненні сум, довідку про середню заробітну плату.
Також зазначала про те, що у листопаді 2019 року їй незаконно та без дотримання встановлених законом процедур було змінено істотні умови праці, що суттєво вплинуло на розмір її заробітної плати.
Позивачка вважає, що винесені накази щодо зміни істотних умов праці, застосування до неї дисциплінарних стягнень у виді догани та звільнення з роботи є незаконними та такими, що порушують її трудові права, оскільки будь-яких порушень вимог трудового законодавства вона не вчиняла, правові підстави для застосування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення з роботи у відповідача КНП Броварська БКЛ були відсутні.
Вказувала на те, що, працюючи на посаді завідувачки аптеки, вона є також членом постійно діючої конкурсної комісії для проведення конкурсів на зайняття посад керівників закладів охорони здоров`я, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та підпорядковані Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради.
Департамент охорони здоров`я, за підписом голови конкурсної комісії, направив до КНП Броварська БКЛ листи від 11 жовтня та 05 листопада 2019 року із проханням забезпечити її (позивача) участь у запланованих засіданнях. Відповідачем на зазначених листах було накладено відповідно резолюцію: у жовтні « ОСОБА_1 », у листопаді  « ОСОБА_3 »;  « ОСОБА_1 » , що в діяльності КНП Броварська БКЛ є загальноприйнятою як до виконання.
Разом з тим, 22 листопада 2019 року наказом т.в.о. директора КНП Броварська БКЛ №213, з яким її не було ознайомлено, призначено проведення службового розслідування щодо її участі у засіданнях комісії. 
За результатами службового розслідування  28 листопада 2019 року відповідачем складено відповідний акт, з яким її ознайомили лише 03 грудня 2019 року. Цим актом встановлено, що вона допустила порушення посадових обов`язків та правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: з вересня 2018 року по листопад 2019 року не контролювала ведення табелю обліку робочого часу, не контролювала перебування на робочих місцях працівників аптеки №1, отримувала заробітну плату за фактично невідпрацьований робочий час, оскільки не перебувала на робочому місці на час прийняття участі в засіданнях вищевказаної комісії, не виконувала зобов`язань за посадою в цей час. 
Враховуючи висновки, викладені в акті службового розслідування, 03 грудня 2019 року до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, про що було винесено відповідний наказ за №576-к. Позивачка вважає, що даний наказ не містить конкретного формулювання допущеного нею порушення трудової дисципліни, яке стало підставою для застосування догани, а тільки містить загальне посилання на порушення нею локальних нормативно-правових актів. Однак трудовим договором, а також жодним локальним нормативно-правовим актом, у тому числі й будь-яким наказом КНП Броварська БКЛ, з яким би вона була ознайомлена, на неї не було покладено обов`язки щодо здійснення контролю за веденням табелів обліку робочого часу, перебування на робочих місцях працівників аптеки №1, нарахування та виплату заробітної плати. Такі обов`язки покладені на керівників підприємств, установ, організацій. Таким чином, у відповідача були відсутні будь-які законні підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді догани за невиконання нею обов`язків, що на неї не покладені. Крім того, відповідачем порушено визначений законом порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, оскільки жодні пояснення від неї не відбиралися. 
Підставою для її звільнення  стало перешкоджання та чинення нею спротиву у виконанні своїх обов`язків членам комісії з аудиту аптеки №2, покладених на них наказом директора КНП Броварська БКЛ від 29 листопада 2019 року, а також порушення нею вимог етики та деонтології; зупинення роботи структурного підрозділу лікарні аптеки №1, шляхом відправлення підлеглих їй працівників у повному складі з роботи, без попередження про це керівництва лікарні; закриття аптеки №1 у робочий день та час.
Вважає, що при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення у виді звільнення, відповідачем не дотримані вимоги, встановлені ст. 149 КЗпП України. Порушення трудової дисципліни, що стали підставою для її звільнення, не стосуються обов`язків, які є складовими її трудової функції та не випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку, з якими вона була б ознайомлена, а також те, що після застосування до неї 03 грудня 2019 року дисциплінарного стягнення у виді догани, вона не допускала будь-яких порушень трудових обов`язків, що в свою чергу свідчить про відсутність систематичності невиконання нею трудових обов`язків.
Всупереч вимогам законодавства, 09 грудня 2019 року її не ознайомили з наказом про звільнення, не видали трудову книжку та не повідомили про належні їй до виплати суми.
Копію цього наказу про звільнення та трудову книжку вона отримала на наступний день 10 грудня 2019 року, та лише 17 грудня 2019 року на її картковий рахунок від відповідача надійшла сума грошових коштів у розмірі 66729 грн. 20 коп.
Позивачка вважає, що вона була звільнена з порушенням вимог законодавства про працю, тому повинна бути поновлена на посаді з 09 грудня 2019 року день, у який вона працювала, слід рахувати термін вимушеного прогулу та здійснювати розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також вважає, що відповідач у порушення вимог ст. 116 КЗпП України не здійснив виплату всіх належних їй при звільненні з роботи сум та не повідомив її перед виплатою зазначених сум, у порушення ст. 117 КЗпП України здійснив затримку виплати належної їй суми при звільненні, яка підлягає також стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню на її користь з відповідача ненарахована та невиплачена заробітна плата за листопад 2019 року в розмірі 13998 грн. 71 коп.
Крім того, посилалася на те, що наказ №584-к від 06 грудня 2019 року підписаний Багнюком В.В.   , який не мав повноважень на прийняття рішення про звільнення та його підписання, оскільки останній призначений на посаду директора КНП Броварська БКЛ всупереч вимогам законодавства без проходження відповідного конкурсу.
Також, унаслідок незаконного звільнення, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в пережитих моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зав`язків та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Вказані дії також призвели до втрати авторитету позивача в колективі, паплюження її честі, гідності, ділової репутації, спричинило погіршення стану здоров`я. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 20000 грн.
У позові, з урахуванням   уточнення позовних вимог (т. 1 а.с. 1-2, 15-20, 173-175, т. 2 а.с. 216-217), просила:
 - визнати незаконними та скасувати накази директора КНП Броварська БКЛ про зміну істотних умов праці;
 - про оголошення їй догани №576-к від 03 грудня 2019 року;
- про звільнення її з посади завідувачки аптеки №1 КНП Броварська БКЛ №584-к від 06 грудня 2019 року; 
- поновити її на роботі на посаді завідувачки аптеки №1 КНП Броварська БКЛ; 
- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, обрахований, починаючи з 09 грудня 2019 року по день ухвалення судом рішення у справі; 
- стягнути недонараховану їй заробітну плату за листопад 2019 року в розмірі 13998 грн 71 коп.;
- стягнути  середній заробіток за весь час затримки виплати сум, що підлягали виплаті їй при звільненні з роботи по день фактичного розрахунку,
- стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Представники відповідача КНП Броварська БКЛ адвокати Польська М.О. та Кириченко Н.О. позов не визнали, заперечували проти задоволення позовних вимог. Адвокат Польська М.О. подала до суду відзив на позов, у якому просила суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_1 не надала жодного доказу на підтвердження щодо зміни відповідачем істотних умов праці, не надано суду наказу про такі зміни, не вказано номеру такого наказу. Посилання позивачки на зазначення « ОСОБА_1 », в листопаді « ОСОБА_3 »; « ОСОБА_1 »  на листах Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради, які надійшли на адресу відповідача, у яких Департамент ставить до відома Директора КНП Броварської БКЛ про те, що в листопаді та жовтні 2019 пройдуть засідання комісії, у якій буде брати участь позивачка ОСОБА_1 , не є підтвердженням дозволу на невиконання нею службових обов`язків, оскільки це не є резолюцією відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, на вказаних листах відсутня резолюція до виконання. Доводи позивачки  про порушення відповідачем при винесенні дисциплінарного стягнення вимог ст. 149 КЗпП України не відповідають дійсності, оскільки зі змісту протоколу №2 від 02 грудня 2019 року засідання комісії КНП Броварська БКЛ зі службових розслідувань видно, що позивачка ОСОБА_1    на комісії відмовилася висловити свою позицію з приводу службового розслідування та попросила надати їй час для подання письмових пояснень. Комісія вирішила надати  позивачці  час для надання нею письмових пояснень до 03 грудня 2019 року до 12.00 год. Однак у встановлений строк позивачка пояснень на акт службового розслідування не надала, про що було складено відповідний акт від 03 грудня 2019 року о 13.00 год. Із протоколу №5 засідання профкому КНП Броварська БКЛ від 06 грудня 2019 року вбачається, що позивач відмовилася надавати пояснення, посилаючись на те, що їй не було надано акти перевірки аптеки №1. Під час засідання профкому з`явився директор лікарні та запропонував у присутності  ОСОБА_1   вислухати його пояснення з приводу його подання, однак позивачка залишила засідання профкому. Директор зауважив, що не відпускав позивачку в робочий час, однак нею це було проігноровано.
Після отримання додаткової інформації профком надав згоду на розірвання трудового договору із завідуючою аптекою №1  ОСОБА_1 , при цьому враховано те, що  позивачка  особисто  проігнорувала засідання профкому, залишивши його.
Крім того, відповідно до акта службового розслідування від 28 листопада 2019 року комісією з проведення перевірок щодо роботи структурних підрозділів у частині отримання коштів про надання платних медичних послуг встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача аптекою №1, зловживаючи службовим становищем, надавала вказівки відповідальному за складання табелю фармацевту аптеки №1 ОСОБА_4   завідомо неправдиві дані в табелі обліку робочого часу про відпрацьовані позивачем години у період роботи з вересня 2018 року по листопад 2019 року, у яких у подальшому стояв її підпис, внаслідок чого на підставі цих підроблених табелів обліку робочого часу безпідставно нараховувалась позивачці ОСОБА_1 заробітна плата в окремі дні, у той час коли вона приймала участь в засіданні конкурсної комісії для проведення конкурсів на зайняття посад керівників закладів охорони здоров`я. Табелі обліку робочого часу, у які вносилися неправдиві дані щодо відпрацьованого часу завідувачем аптеки №1 ОСОБА_1   з вересня 2018 року по листопад 2019 року є офіційним документом. У зв`язку з цим витрачено бюджетних коштів на оплату праці завідувача аптеки №1 ОСОБА_1   за дні відсутності у вказаний період на загальну суму 13 539,87 грн.
Наказом №584-к від 06 грудня 2019 року  у зв`язку з доповідною запискою комісії з перевірки аудиту аптеки №2 зазначено, що  ОСОБА_1 , завідувач аптекою №1, перешкоджала та чинила супротив у виконанні членами комісії своїх обов`язків, безпосередньо покладених на них наказом директора Про проведення перевірки аудиту аптеки №2 від 29 листопада 2019 року, порушувала вимоги етики та деонтології; зупинила роботу структурного підрозділу лікарні аптеки №1, шляхом відправки без попередження керівництва лікарні у повному обсязі з роботи підлеглих працівників та закритті аптеки №1 у робочий день і час.
 Враховуючи викладене та уже накладене дисциплінарне стягнення у виді догани, наказано звільнити ОСОБА_1 , завідувача аптеки №1 з посади за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором. Як вбачається із посадової інструкції завідувача аптекою ОСОБА_1 , основним її завданням є організація та здійснення керівництва аптекою відповідно до чинного законодавства України. Завідувач аптеки безпосередньо підпорядковується головному лікарю Броварської ЦРЛ. Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження директора або уповноваженого ним керівника, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці. Вчасно приходити на роботу, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обов`язки. Забороняється відволікати працівників від їх безпосередньої роботи, викликати або знімати їх з роботи для виконання громадських обов`язків і проведення різного роду заходів, що не пов`язані з виробничою діяльністю. Згідно із Реєстром бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10 грудня 2019 року №206 відповідач направив відомість та платіжні доручення на виплату позивачеві заробітної плати та всіх податків до Державної казначейської служби. 10 грудня 2019 року Броварським УДКСУ зареєстровано та взято на облік вказані документи. Отже, відповідач виконав свої зобов`язання щодо вчасного розрахунку при звільненні з позивачем з роботи у встановлений законодавством строк. Натомість позивачем не надано суду доказів того, що надходження сум відбулося саме 17 грудня 2019 року. Також ОСОБА_1   не надала суду жодного доказу заподіяння їй моральної шкоди.
Відповідач вважає, що при застосуванні дисциплінарних стягнень у виді догани до позивачки  ОСОБА_1   та звільненні її з роботи з посади завідувача аптеки відповідач діяв відповідно до вимог законодавства, що підтверджується обставинами, викладеними у вище зазначених документах, правові підстави для скасування оскаржуваних наказів відсутні, тому позов ОСОБА_1   задоволенню не підлягає.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить  рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначила, що суд першої інстанції не врахував її доводи, про які вона  зазначала у позові, і висновки суду не відповідають обставинам справи.    
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, надано учасникам справи строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу - п`ять днів після отримання копії ухвали. 
Від представниці відповідача Польської М.О. через систему «Електронний суд» 20 листопада 2024 року надійшов відзив на апеляційну скаргу. Однак, з урахуванням того, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги 10 вересня 2024 року (а.с. 172, т.4), відзив не може бути урахований судом, оскільки його подано з пропуском строку для вчинення цієї процесуальної дії.
Відповідно до  ст. 44 ЦПК України, особи, які  беруть участь у справі зобов`язані  добросовісно  здійснювати свої процесуальні  права і виконувати  процесуальні обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України  сторони  були своєчасно  повідомлені про день та час розгляду справи на 02 грудня 2024 року  за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи  не надходило. Сторони та їх представники взяли участь у судовому засіданні у апеляційному суді.
У судовому засіданні 02 грудня 2024 року представник позивачки адвокат Мостовенко Ю.В. заявив клопотання про призначення судової технічної експертизи документа. 
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з його необґрунтованістю. При цьому, суд урахував, що під час розгляду справи у суді першої інстанції представник позивачки вже заявляв аналогічне клопотання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023  року клопотання було задоволено. Постановою Київського апеляційного суду ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023  року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанова апеляційного суду набрала законної сили.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, 14 червня 2004 року наказом № 98-к позивач ОСОБА_1 прийнята на посаду завідуючої лікарняної аптеки Броварської центральної районної лікарні (після реорганізації та зміни назви КНП "Броварська БКЛ") на посаду завідуючої аптеки (т. 1 а. с. 59).
Наказом № 1792/к Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (далі - ДОЗ КМДА) від 10 вересня 2018 року "Про утворення постійної діючої конкурсної комісії для проведення конкурсів на зайняття посад керівників закладів охорони здоров`я, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та підпорядковані Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1. включено в склад комісії як члена громадської організації "Центр розвитку системи охорони здоров`я". 10 вересня 2019 року наказом № 1384/к ДОЗ КМДА склад комісії поновлено (т. 1 а. с. 32 зворот).
В подальшому, 11 жовтня та 05 листопада 2019 року на адресу директора КНП "Броварська БКЛ" Багнюка В.В. від голови постійно діючої конкурсної комісії для проведення конкурсів на зайняття посад керівників закладів охорони здоров`я, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та підпорядковані Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли листи, з проханням забезпечити участь співробітника КНП "Броварська БКЛ", представника громадської організації "Центр розвитку системи охорони здоров`я", члена постійно діючої комісії для проведення конкурсів на зайняття посад керівників закладів охорони здоров`я, ОСОБА_1 у роботі конкурсної комісії в жовтні 2019 року в наступні дні: 15, 16, 18, 21, 22, 23, 25, та 29, у листопаді 2019 року - 5, 7, 8, 12, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29 (т. 1 а. с. 34, 35).
Будь-які відповіді директора КНП "Броварська БКЛ" на вказані листи або накази про відрядження чи відсутність ОСОБА_1 на робочому місці у дні вказані в зазначених листах, у матеріалах справи відсутні та сторонами вони суду не надані.
З метою об`єктивної перевірки фактів та з`ясування всіх обставин щодо роботи структурних підрозділів у частині отримання коштів від жителів міста Бровари та Броварського району, інших громадян України та іноземних громадян при наданні платних медичних послуг, викладених у рапорті головного бухгалтера від 25 вересня 2019 року про зароблені відділеннями кошти було створено комісію з проведення перевірок щодо роботи структурних підрозділів КНП "Броварська БКЛ", т.в.о директора Павлін Г.І. 19 листопада 2019 року був виданий відповідний наказ за № 212 "Про проведення перевірки" (т. 1 а. с. 73).
У зв`язку з відсутністю на роботі завідуючої аптекою лікарні ОСОБА_1 та на підставі листа ДОЗ Київської міської державної адміністрації за вих. № 061-10678/09 від 05 листопада 2019 року, з метою перевірки обставин щодо відсутності на робочому місці позивача, т.в.о директора Павлін Г.І. 22 листопада 2019 року видано наказ за № 213 "Про створення комісії щодо службового розслідування у зв`язку з відсутністю на роботі", яким створено комісію з проведення перевірки фактів відсутності на роботі ОСОБА_1 та обставин, які з цим пов`язані (т. 2 а. с. 96).
Після цього, 28 листопада 2019 року на виконання наказу № 213 від 22 листопада 2019 року т.в.о. директора КНП "Броварська БКЛ" комісією проведено службове розслідування за фактами, викладеними у листі ДОЗ КМДА, щодо завідувача аптеки № 1 ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акт службового розслідування (т. 1 а. с. 32-33).
Зі змісту цього акта вбачається, що комісія встановила, що ОСОБА_1 у період з вересня 2018 року по листопад 2019 року (у певні дні) приймала участь в засіданні комісії Департаменту охорони здоров`я м. Києва. Разом з тим, ОСОБА_1 , використовуючи своє службове становище, з корисливою метою, діючи виключно у своїх інтересах, надавала вказівки підпорядкованому відповідальному працівнику аптеки № 1 на складання табелів обліку використання робочого часу, а саме фармацевту ОСОБА_4 щодо підпису табелів обліку використання робочого часу з вересня 2018 по листопад 2019 року з неправдивими відомостями про відпрацьований ОСОБА_1 час на посаді завідувача аптекою № 1, хоча їй, ОСОБА_1 , було відомо, що вона свої посадові обов`язки завідувача аптекою № 1 у зазначені вище дні засідання комісії не виконувала та на роботу фактично вона не виходила.
Після складання табелів обліку використання робочого часу відповідальний працівник аптеки № 1, за усними вказівками ОСОБА_1 , затверджувала їх своїми підписами, розуміючи той факт, що на підставі табелів обліку використання робочого часу складаються відомості про нарахування та виплату заробітної плати, відповідно до яких ОСОБА_1 буде нарахована заробітна платні. ОСОБА_1 усно пояснила, що табелі не підписувала. У той же час ОСОБА_4 запропоновано надати письмові пояснення, які в комісію вона так і не надала, повідомивши, що переживає, як це для неї обернеться, бо має бажання й надалі працювати в аптеці № 1, проте усно пояснила, що дійсно вносила відомості до табелів. Чому ставила в дні відсутності ОСОБА_1 відпрацьований час тривалістю 8 + 4 години - пояснити вона не може. Підтверджує, що підписувала їх як виконавець і ставила підпис за себе і за завідувача аптекою, так як близько трьох років тому, остання їй сказала "не підходити до неї з такими дрібницями", хоча на завідувача аптекою покладено контроль за перебуванням на робочих місцях працівників аптеки № 1. Про таке порушення ОСОБА_4 нікого не повідомляла, всіх обставин вона уже не пам`ятає. ОСОБА_1 ж пояснила, що дійсно бере участь в засіданнях комісії територіально в місті Києві як представник громадської організації. Пропущені години роботи відпрацьовувала на 0,75 ставки, але підтверджень цьому не надала.
Крім того,  ОСОБА_1 , отримуючи щомісячно інформацію (детальну роздруківку) про нарахування заробітної плати з вересня 2018 року по листопад 2019 року, у яких було зазначено про відпрацьовані дні, суми нарахування, знала про те, що вона, як член громадської організації, у дні засідання комісії фактично не виконувала свої посадові обов`язки завідувача аптеки № 1, проте вона з корисливих мотивів, які виразились в неправомірному збагаченні за рахунок коштів бюджету, отримувала заробітну плату.
Табелі обліку використання робочого часу, у які вносились неправдиві відомості щодо відпрацьованих годин завідувачем аптеки № 1 ОСОБА_1 у період з вересня 2018 року по листопад 2019 року, є офіційним документом.
У зв`язку з цим витрачено бюджетних коштів на оплату праці завідувача аптеки № 1 ОСОБА_1 за дні відсутності у зазначений період на загальну суму 13539 грн. 87 коп. Ця сума визначена та обґрунтована довідкою головного бухгалтера. Зокрема, при встановленні суми зайво отриманої позивачем заробітної плати за фактично не відпрацьований нею робочий час та невиконання обов`язків за посадою з вересня 2018 року по листопад 2019 року комісія зробила припущення і врахувала можливу присутність ОСОБА_1 деякий незначний час на роботі в аптеці № 1 у дні засідань комісії.
Таким чином, зазначеним були виявлені порушення з боку працівників аптеки № 1: ОСОБА_4 вносила неправдиві дані в офіційні документи - табелі обліку робочого часу про відпрацьовані години завідувачем аптеки № 1 ОСОБА_1 з вересня 2018 року по листопад 2019 року, підписувала їх за завідувача аптеки близько трьох років; ОСОБА_1 не контролювала перебування на робочих місцях працівників аптеки № 1 та ведення табелю. Отримувала заробітну плату за фактично невідпрацьований час та невиконання нею обов`язків за посадою у вказаний період з вересня 2018 року по листопад 2019 року.
Крім того, 29 листопада 2019 року складено акт про відсутність працівників на роботі, а саме про те, що о 14.20 год. 29 листопада 2019 року двері структурного підрозділу лікарні - аптеки № 1 були зачинені. На вимогу директора завідувач аптеки № 1 ОСОБА_1 відкрила двері аптеки своїм ключем та повідомила, що працівників нікого на місцях немає. Персонал аптеки в повному складі був відсутній на робочих місцях. Причину їх відсутності ОСОБА_1 пояснила тим, що вона їх відпустила додому. При цьому вона не попередила керівництво лікарні про відсутність працівників аптеки № 1 у робочий час на робочих місцях. Під час цього ОСОБА_1 вела себе грубо, зухвало, без дотримання умов етики і деонтології, вимог субординації. Після вказаних подій, працівники одягнені аптеки з речами почали повертатися на свої робочі місця. На прохання надати в адміністрацію лікарні у понеділок 01 грудня 2019 року свої письмові пояснення, працівники повідомили, що будуть виконувати лише те, що їм скаже завідувач аптеки № 1 ОСОБА_1.
Комісією, за наслідками проведення розслідування та складання акта, запропоновано: оголосити ОСОБА_4 та ОСОБА_1 догани.
Також позивачу ОСОБА_1 комісією було запропоновано повернути в бюджет безпідставно отримані нею грошові кошти в розмірі 13539 грн. 87 коп.
Із протоколу № 2 від 02 грудня 2019 року вбачається, що 02 грудня 2019 року відбулося засідання комісії КНП "Броварської БКЛ" зі службового розслідування, на якому розглядалося питання ознайомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із актом службового розслідування.
Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що на засіданні була присутня завідувач аптеки № 1 ОСОБА_1 та її було ознайомлено з актом службового розслідування, яка відмовилася на комісії висловити свою позицію і точку зору. На прохання ОСОБА_1 комісією позивачу надано час до 12.00 год. 03 грудня 2019 року для надання нею письмових пояснень на акт службового розслідування (т. 1 а. с. 80).
Як видно із матеріалів справи, 03 грудня 2019 року о 13.00 год., у зв`язку ненаданням ОСОБА_1 у встановлений строк письмових пояснень на акт службового розслідування, комісією КНП "Броварської БКЛ" складено акт (т. 1 а. с. 83).
Того ж дня, 03 грудня 2019 року, на підставі акта службового розслідування від 28 листопада 2019 року, протоколу засідання № 2 від 02 грудня 2019 року, акта від 03 грудня 2019 року, відповідно до результатів службового розслідування винесено наказ № 576-к про оголошення ОСОБА_1 догани за невиконання обов`язків, встановлених посадовою інструкцією та розділом ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а. с. 30).
Також 03 грудня 2019 року комісією КНП "Броварської БКЛ" складено доповідну записку про аудит аптеки № 2, у якій зазначено, що під час проведення аудиту кас аптечних пунктів аптеки № 2, встановлено обставини, що свідчать про перешкоджання посадовими особами аптеки № 1 та аптеки № 2 роботі членів комісії, про що складені відповідні рапорти. При вирішення питання усунення перешкод при перевірці аптечного пункту № 2 аптеки № 2, що територіально знаходиться поряд із приміщенням аптеки № 1, працівниками лікарні виявлено факт відсутності в повному складі працівників структурного підрозділу лікарні - аптеки № 1 на робочих місцях у приміщенні аптеки в робочий час. Завідувачу аптеки № 1 ОСОБА_1. запропоновано надати письмові пояснення та отримати пояснення від своїх підлеглих, які були відсутні на робочих місцях 29 листопада 2019 року. На пропозицію уповноваженого з антикорупційних питань Кривуня С.М. комісія погоджується з тим, що за перешкоджання та супротив у виконанні членами комісії своїх обов`язків, безпосередньо покладених на них наказом директора, за порушення вимог етики та деонтології, за зупинку роботи цілого структурного підрозділу лікарні - аптеки № 1, шляхом відправки без попередження керівництва лікарні в повному складі з роботи підлеглих працівників та закриття аптеки № 1 у робочий день в робочий час, доцільно застосувати до завідувача аптекою № 1 ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення з роботи. Підставою для складання вказаної вище доповідної записки стала доповідна записка щодо аудиту кас аптеки № 2, рапорт членів комісії та акт про відсутність працівників на роботі (т. 2 а. с. 106-107).
Відповідно до актів від 03 грудня 2019 року ОСОБА_8 запропоновано надати письмові пояснення з приводу подій, що відбулися 29 листопада 2019 року та викладені у вказаній вище доповідній записці, однак такі пояснення позивачем не були надані комісії КНП "Броварської БКЛ".
Також встановлено, що 04 грудня 2019 року директор КНП "Броварської БКЛ" Багнюк В.В. звернувся до голови районного профспілкового комітету медичних працівників Дем?янцевої Г.Г. із поданням, у якому просив надати згоду на розірвання трудового договору із завідувачем аптеки № 1 ОСОБА_1 , позивачем у справі, за порушення нею вимог етики та деонтології; за зупинку роботи цілого структурного підрозділу лікарні - аптеки № 1, шляхом відправки без попередження керівництва лікарні в повному складі з роботи підлеглих працівників та закриття аптеки № 1 у робочий день в робочий час та уже накладене на неї дисциплінарне стягнення у виді догани наказом № 576-к від 03 грудня 2019 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 84).
В подальшому, 06 грудня 2019 року відбулося засідання районного профспілкового комітету медичних працівників, яке оформлене протоколом № 5.
Зі змісту цього протоку № 5 засідання профкому вбачається, що ОСОБА_1 була присутньою на засіданні профкому, однак, після того як з`явився директор КНП "Броварської БКЛ" Багнюк В.В. , щоб надати свої пояснення щодо подання, позивач залишила засідання профкому до його закінчення та лікарню, незважаючи на зауваження директора, що він її не відпускав у робочий день (т. 1 а. с. 85).
Також, 06 грудня 2019 року на підставі доповідної записки від 03 грудня 2019 року, протоколу № 5 засідання профкому КНП "Броварська БКЛ" від 06 грудня 2019 року, витягу з наказу про оголошення догани № 576-к від 03 грудня 2019 року, директором КНП "Броварська БКЛ" було видано наказ № 584-к "Про звільнення", яким ОСОБА_1 , завідувача аптеки № 1, звільнено з посади з 09 грудня 2019 року за систематичне не виконання без поважних причин обов`язків покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку, згідно із п. 3 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 31).
Із зазначеним наказом про звільнення позивач ОСОБА_1 ознайомлена 10 грудня 2019 року, що підтверджується її підписом у цьому наказі.
Також 10 грудня 2019 року КНП "Броварської БКЛ" направило відомості та платіжні доручення на виплату ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 66729 грн. 20 коп., які зареєстровані Броварським управління ДКСУ та взято на облік. (т. 1 а. с. 88-94).
Позивачка ОСОБА_1 10 грудня 2019 року отримала трудову крижку, чого позивачка не заперечувала у суді.
Після цього, 26 грудня 2019 року КНП "Броварська БКЛ" звернулося до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 358, 366 КК України. 26 грудня 2019 року порушено кримінальне провадження за № 12019110130003596 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа (т. 1 а. с. 95).
Також встановлено, 02 серпня 2021 року фармацевту ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2021 року, ухваленого за результатами розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12019110130003596, встановлено що ОСОБА_4 , яка була працівником аптеки № 1 та підлеглою ОСОБА_1 , тривалий час із 2018 року по листопад 2019 року, знаючи про те, що завідувач аптекою ОСОБА_1 не виконувала своїх обов`язків, вносила завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу та подавала їх для підпису до бухгалтерії КНП "Броварської БКЛ".
Позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що її звільнено з роботи незаконно, з порушенням вимог трудового законодавства, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку встановленим вище обставинам, обґрунтуванням заявлених позивачем позовних вимог та наданих відповідачем запереченням, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору.
Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про зміну істотних умов праці.
Позивачка ОСОБА_1 , заявляючи вимогу про визнання незаконним та скасування наказу про зміну істотних умов праці, посилалася на те, що їй у листопаді 2019 року незаконно та без дотримання встановлених процедур змінено істотні умови праці, що суттєво вплинуло на розмір її заробітної плати.
Будь-якого іншого обґрунтування зазначеної вимоги позовна заява не містить.
Разом з тим, зміна істотних умов праці - це зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад та інших умов праці (ч. 3 ст. 32 КЗпП України).
Позивач, заявляючи дану вимогу, всупереч вимогам законодавства не конкретизувала у позовній заяві на підставі якого саме наказу відповідача, який вона просить визнати незаконним та скасувати, змінено істотні умови її праці, даний наказ позивачем до матеріалів справи не був долучений.
Судом першої інстанції встановлено, що такий наказ відповідачем КНП "Броварська БКЛ" не видавався.
Позивачка ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів, які б свідчили про зміну істотних умов праці, що виразилося у зменшенні її заробітної плати, та не було отримано таких доказів судом під час розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлених вище обставин, посадовий оклад позивачки не змінювався, зменшення розміру отриманої заробітної плати позивача відбулося відповідно до фактично відпрацьованого нею робочого часу після проведеної відповідачем перевірки, що не є зміною істотних умов праці в розумінні вимог законодавства, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у цій частині вимог позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Правильними є також висновки суду першої інстанції щодо безпідставності вимог про визнавання незаконним та скасування наказу від 03 грудня 2019 року за № 576-к про оголошення позивачці ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.
Суд встановив, що 03 грудня 2019 року на підставі акта службового розслідування від 28 листопада 2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 не контролювала перебування на робочих місцях працівників аптеки № 1 та ведення табелю, протоколу засідання № 2 від 02 грудня 2019 року, акта від 03 грудня 2019 року, відповідно до результатів службового розслідування директором КНП "Броварська БКЛ" винесено наказ № 576-к про оголошення ОСОБА_1 догани за невиконання нею обов`язків, встановлених посадовою інструкцією та розділом ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку (т. 1 а. с. 30).
Згідно із ст. 21 КЗпП України працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором, із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, а також, відповідно до ст. 139 цього Кодексу, він повинен: працювати чесно і сумлінно; своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця; додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідні норми зазначені у ч. 1 ст. 29 КЗпП України.
Таким чином, загальні вимоги щодо трудових обов`язків, які повинен виконувати працівник, прописані у КЗпП України. Детальніше їх фіксують у Правилах внутрішнього трудового розпорядку, конкретні трудові обов`язки працівника закріплюються при укладенні з ним трудового договору, а також у посадовій інструкції, технічних правилах, положенні про дисципліну, наказах (розпорядженнях) роботодавця тощо.
Згідно із ст. 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.
Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За змістом ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
У ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Згідно із ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
У ст. 149 КЗпП України передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення.
Позивачка ОСОБА_1 , заявляючи дані вимоги, як на підставу посилається на те, що трудовим договором, а також жодним локальним нормативно-правовим актом, у тому числі й будь-яким наказом КНП "Броварська БКЛ", з яким вона ознайомлена, на неї не покладено обов`язки щодо здійснення контролю ведення табелів обліку робочого часу, перебування на робочих місцях працівників аптеки № 1, а також те, що їй не було вручено акт перевірки.
Відповідно до п. п. 13, 17 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КНП "Броварська БКЛ" працівники лікарні повинні додержуватися трудової дисципліни, вчасно приходити на роботу, використовувати робочий час для продуктивної праці. Кожен працівник зобов`язаний відмітити свій прихід на роботу до початку роботи, а по закінченню робочого дня залишити своє робоче місце в порядку, встановленому у КНП "Броварська БКЛ" (т. 1 а. с. 68-72).
У п. 18 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КНП "Броварська БКЛ" передбачено, що директор або уповноважений ним керівник, зобов`язаний організувати облік приходу на роботу працівників.
Згідно із посадовою інструкцією основним завданням завідувача аптекою позивача ОСОБА_1 є організація роботи та здійснення керівництва аптекою відповідно до чинного законодавства (т. 1 а. с. 62-67).
Завідувач аптеки виконує наступні функціонально-посадові обов`язки, зокрема, здійснення контролю за дотриманням працівниками аптеки графіків відпусток та графіків виходу на роботу, а також за забезпеченням своєчасної заміни тимчасово відсутніх працівників; забезпечення дотримання працівниками Правил внутрішнього трудового розпорядку; виконання інших обов`язків і функцій, що випливають із законодавчих актів та інших нормативних документів; здійснення контролю ведення фінансово-господарської діяльності аптеки з наступним забезпеченням проведення повного, якісного і своєчасного первинного обліку та повного і достовірного відображення результатів зазначеної фінансово-господарської діяльності у первинному бухгалтерському обліку з наступним оформленням встановленої звітної документації та своєчасною передачею останньої до централізованої бухгалтерії.
Згідно із роз`ясненням Міністерства праці та соціальної політики України від 13 травня 2010 року за № 140/13/116-10 "Про роз`яснення деяких питань законодавства" табель обліку робочого часу - документ первинного обліку, який необхідний для обліку використання робочого часу працівників, а також для контролю над дотриманням установленого режиму роботи, розрахунків із працівниками по заробітній платі, отримання інформації про відпрацьований час, складання статистичної звітності.
Типові форми первинного обліку затверджені наказом Держкомстату від 05 грудня 2008 року № 489 "Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці", використовуються з метою обліку використання робочого часу усіх категорій працюючих, для контролю за дотриманням встановленого режиму робочого часу, для отримання даних про відпрацьований час та інших показників, необхідних для складання форм державних статистичних спостережень з праці.
Зокрема, типова форма № П-5 Табель обліку використання робочого часу надається як рекомендована для застосування і використовується як формалізований набір показників у складі первинного обліку підприємства щодо використання робочого часу, необхідний для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці. На практиці табель використовується також для інших цілей, тому підприємство при необхідності має право застосовувати й іншу форму табеля, але при цьому обов`язковим для респондентів є наявність первинного обліку показників щодо використання робочого часу, явок та неявок працівників, які визначено формами державних статистичних спостережень з праці.
Табель відкривають першого числа кожного місяця й передають до бухгалтерії двічі на місяць для: коригування розрахунків за першу половину місяця (аванс) і розрахунку заробітної плати за місяць.
За умови, якщо кількість працівників є невеликою, Табель зазвичай ведуть фахівці бухгалтерії. На великих підприємствах Табель ведуть кадровики або навіть уводиться така посада, як табельник (коли багато цехів, структурних підрозділів, різні умови робочого часу тощо). Також ці функції може бути покладено на керівників підрозділів або їхніх підлеглих.
Заповнений табель підписує відповідальна особа (бухгалтер, кадровик або табельник) чи керівник структурного підрозділу.
Виходячи із зазначених роз`яснень, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КНП "Броварська БКЛ" та посадової інструкції завідувача аптеки, слід дійти висновку, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача аптеки № 1 була керівником структурного підрозділу та її посадовою інструкцією на неї покладено обов`язки щодо здійснення контролю ведення табелів обліку робочого часу, перебування на робочих місцях працівників аптеки № 1, тому доводи щодо незаконності оголошення їй догани суд першої інстанції обґрунтовано відхилив.
Зазначені обставини підтверджуються також вироком Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/9633/21 від 21 грудня 2021 року, ухваленим за результатами розгляду судом обвинувального акта у кримінальному провадженні за №12019110130003596 від 26 грудня 2019 року, яким встановлено що ОСОБА_4 , яка була працівником аптеки № 1 та підлеглою ОСОБА_1 , тривалий час з 2018 року по листопад 2019 року, знаючи про те, що завідувач аптекою № 1 ОСОБА_1 не виконувала своїх обов`язків, вносила завідомо неправдиві відомості до табелю обліку робочого часу та подавала їх для підпису до бухгалтерії КНП "Броварська БКЛ" (т. 3 а. с. 52-60).
Колегія суддів також погоджується із критичною оцінкою суду першої інстанції доводів позивачки, на які вона посилається як на підставу для задоволення вимоги про скасування наказу від 03 грудня 2019 року за № 576-к про оголошення позивачу ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани, те, що їй не було вручено для ознайомлення акт перевірки, не відібрано від неї пояснення, оскільки чинним законодавством передбачено ознайомлення працівника зі складеним актом перевірки, що й було зроблено у даному випадку 02 грудня 2019 року на засіданні комісії КНП "Броварської БКЛ" зі службового розслідування, на якому розглядалося питання про ознайомлення завідувача аптекою № 1 ОСОБА_1. та фармацевта даної аптеки ОСОБА_4 із актом службового розслідування, на прохання ОСОБА_1 комісією їй було надано час до 12.00 год. 03 грудня 2019 року для подання письмових пояснень на акт службового розслідування (т. 1 а. с. 80).
Так, 03 грудня 2019 року о 13.00 год. у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 у визначений строк письмових пояснень комісією КНП "Броварської БКЛ" складено акт (т. 1 а. с. 83).
Погоджується апеляційний суд і з висновками суду першої інстанції щодо твердження позивачки про те, що вона працювала за ненормованим робочим днем. 
Вказана обставина не може бути підставою для скасування наказу про догану, оскільки, відповідно до п. 4 Рекомендації щодо порядку надання працівникам із ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, затверджених наказом Мінсоцполітики України від 10 жовтня 1997 року № 7, на даний час ці Рекомендації єдиним документом, який регулює дані правовідносини, визначено що на працівників з ненормованим робочим днем поширюється встановлений на підприємстві, в установі, організації режим робочого часу.
Отже, притягнення позивачки ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених посадовою інструкцією, розділом ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку є правомірним, із дотриманням вимог трудового законодавства, тому підстави для скасування наказу про оголошення їй догани відсутні.
Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення № 584-к від 06 грудня 2019 року, поновлення позивача ОСОБА_1 на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню.
Так, 06 грудня 2019 року на підставі доповідної записки від 03 грудня 2019 року, протоколу № 5 засідання профкомітету КНП "Броварська БКЛ" від 06 грудня 2019 року, витягу з наказу про оголошення догани № 576-к від 03 грудня 2019 року, директором КНП "Броварська БКЛ" видано наказ за № 584-к "Про звільнення", яким ОСОБА_1 , завідувача аптеки № 1, звільнено з посади з 09 грудня 2019 року за систематичне не виконання без поважних причин обов`язків покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а. с. 31).
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Згідно із цією нормою для звільнення працівника з підстав систематичного невиконання ним своїх трудових обов`язків необхідно невиконання їх без поважних причин.
Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.
Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснив, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 9901/743/18 виклала правовий висновок та зазначила, що у своїх постановах Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудових функцій працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинне бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.
Тому, для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.
Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, якими він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 грудня 2021 року у справі № 489/58/20 та від 16 лютого 2022 року у справі № 947/4648/20.
За змістом норм ст. ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.
Підставою для відкриття процедури звільнення працівника є скоєння ним того чи іншого порушення трудової дисципліни, яке має бути документально зафіксоване. Як правило це акт, який складається у випадках, передбачених п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Підставою для звільнення працівника може бути також вирок суду, який набрав законної сили; постанова органу (суду), до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення, або застосування заходів громадського впливу.
Кадрова служба має ознайомити порушника трудової дисципліни з актом (якщо його складають) і зажадати від нього письмового пояснення з приводу порушення трудової дисципліни. У разі відмови працівника надати таке пояснення складається відповідний акт.
На підставі зібраних документів кадрова служба готує доповідну записку (подання) керівникові підприємства про звільнення працівника.
У разі прийняття керівником підприємства пропозицій про звільнення працівника (зазвичай це резолюція) кадрова служба направляє подання за підписом керівника підприємства до профспілки та готує, якщо є згода на звільнення працівника (має бути виписка із протоколу засідання профспілки), відповідний наказ.
На підставі наказу кадрова служба робить відповідний запис у трудовій книжці та особовій картці працівника; видає звільненому працівникові у день звільнення трудову книжку (працівник повинен отримати трудову книжку, поставити підпис і дату в журналі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них і особовій картці працівника) та копію наказу про звільнення.
Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що її звільнення відбулося на підставі подій, які сталися до оголошення догани, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки догану позивачу було оголошено 03 грудня 2019 року за порушення, виявлене 28 листопада 2019 року та стосується невиконання нею контролю за веденням табелів робочого часу, а звільнення - за інше порушення трудової дисципліни, а саме супротив у виконанні членами комісії аудиту аптеки № 2, зупинку роботи аптеки № 1 шляхом відправки підлеглих працівників у робочий час з робочих місць та закриття аптеки, що відбулося 29 листопада 2019 року та відображено у доповідній записці від 03 грудня 2019 року.
Посилання позивача ОСОБА_1 на порушення відповідачем вимог, встановлених ст. 149 КЗпП України, при її звільненні, є безпідставними, оскільки відповідно до актів від 03 грудня 2019 року ОСОБА_8 пропонувалось надати письмові пояснення з приводу подій, які відбулися 29 листопада 2019 року та викладені у вказаній вище доповідній записці, однак цим правом позивач не скористалася, такі пояснення нею не надано.
Крім того, суд не приймає доводи позивача ОСОБА_1 про те, що наказ про її звільнення підписаний директором КНП "Броварська БКЛ" Багнюком В.В. , який призначений на цю посаду всупереч вимогам законодавства, тому не мав повноважень на прийняття рішення про її звільнення, оскільки доказів на підтвердження цих обставин позивачем суду не надано, а суд позбавлений можливості в межах цієї цивільної справи надавати оцінку правомірності обставин призначення на посаду директора КНП "Броварська БКЛ" Багнюка В.В .
Враховуючи зазначені правові норми та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що звільнення позивача ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України проведено у зв`язку із систематичним невиконанням нею без поважних причин посадових обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку із дотриманням встановленої законодавством процедури, а отже правові підстави для скасування наказу про звільнення позивача з роботи відсутні.
Позовні вимоги про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи.
Оскільки відсутні правові підстави для задоволення основної вимоги (визнання незаконним і скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з роботи), відповідно, не підлягають задоволенню й похідні від неї вимоги про поновлення позивачки на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги про стягнення недонарахованої суми заробітної плати за листопад 2019 року в розмірі 13998 грн 71 коп. також не підлягають задоволенню.
Позивачка ОСОБА_1 , заявляючи цю вимогу, посилалася на те, що із розрахунково-платіжних відомостей заробітної плати за 2019 рік та розрахунку сум, які підлягають виплаті їй у день звільнення № 2626 від 25 червня 2020 року відповідач не виплатив їй у повному обсязі заробітну плату за листопад 2019 року.
Із п. 2.3.1 Колективного договору видно, що сторони домовилися трудовий розпорядок у КНП "Броварська БКЛ" визначити Правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом за поданням роботодавця і профкому на основі типових правил (т. 2 а. с. 27-48).
Положенням про систему та умови оплати праці працівників КНП "Броварська БКЛ" (далі - Положення) визначає систему оплати праці на підприємстві, її структуру, строки і періодичність виплати заробітної плати, інші питання оплати праці працівників підприємства (т. 2 а. с. 70-79).
Відповідно до п. 1.4 зазначеного Положення критеріями рівня оплати праці працівників підприємства є: результати господарської діяльності та рівень доходності підприємства; внесок кожного працівника з урахуванням фактично відпрацьованого часу і результатів його роботи; посадові оклади працівників, визначені на основі тарифної системи оплати праці відповідно до норм чинного законодавства і штатного розпису.
Із п. 2.2 Положення розмір заробітної плати працівника залежить від складності та умов його праці та результатів діяльності підприємства за звітній період (місяць).
Відповідно до п. 2.3 Положення заробітна плата встановлюється з такого розрахунку, що вона не може бути нижче за встановлений державою мінімальний розмір при виконанні працівником місячний, погодинній нормі праці (виконанні обсязі робіт).
За змістом п. 2.7 Положення підставою для нарахування бухгалтерією заробітної плати працівникам за підсумками роботи за місяць є: наказ про нарахування інших заохочувальних та компенсаційних виплат, відпусток, замісництва, сумісництва, і інше (наказів КНП), що відносяться до нарахування заробітної плати, табель робочого часу; графіки роботи; листок непрацездатності і ін. законодавчі документи.
У п. 3.1.1 Положення передбачено, що посадовий оклад, встановлюється працівникам відповідно до штатного розкладу затвердженого комісією в тарифікаційних списках, але не менше прожиткового мінімуму затвердженого законодавчо. Якщо заробітна плата працівника КНП, який виконав місячну норму, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати бухгалтерія проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, щомісяця одночасно з виплатою заробітної плати , якщо працівник КНП який не виконав місячну норму праці, перебував у відпуст, на лікарняному, працює неповний робочий час тощо, то оплата його праці проводиться пропорційно виконаній нормі праці.
Із листа відповідача КНП "Броварська БКЛ" за вих. № 2626 від 25 червня 2020 року вбачається, що посадовий оклад позивача ОСОБА_1 як завідувача аптекою № 1 станом на 2019 рік складав 4073 грн.
Із розрахункового листа за листопад 2019 року видно, що за листопад місяць позивачу ОСОБА_1 нараховано за 21 календарний день зарплату в розмірі 2036 грн. 50 коп., за вислугу років у розмірі 740 грн. 33 коп., премію в розмірі 3000 грн., за складність та нап. у розмірі 987 грн. 11 коп., підвищен. за кат. у розмірі 431 грн. 27 коп., індексація 31 грн. 11 коп., аванс у розмірі 5000 грн., відраховано: податок на доходи у розмірі 1300 грн. 74 коп., профсоюзні внески у розмірі 42 грн. 26 коп., відрах. на підтримку 108 грн. 39 коп., випл. з/пл. на картку 774 грн. 93 коп., а загалом на суму 7226 грн. 32 коп. (т. 1 а. с. 119).
Разом з тим, 20 вересня 2022 року актом службового розслідування встановлено, що в копії табелю обліку використання робочого часу і підрахунку заробітної плати № 1 (оригінал знаходиться у Броварській окружній прокуратурі) за листопад 2019 року з 01 по 30 листопада у ОСОБА_1 кожного робочого дня місяця за п`ятиденним робочим тижнем відмічено 4 години її перебування на робочому місці. Повторно розглянувши копію табелю обліку використання робочого часу і підрахунку заробітної плати № 1 за листопад 2019 року, комісія вирішила наступне: внести зміни в акт службового розслідування від 28 листопада 2019 року та викласти перший абзац третьої сторінки в наступній редакції "…перебуває на роботі 4 години з оплатою цих днів 0,5 ставки з урахуванням премії, надбавок" (т. 3 а. с. 69-70).
Таким чином, виходячи із встановлених обставин та посадового окладу позивача ОСОБА_1 в розмірі 4073 грн., слід дійти висновку про те, що за листопад 2019 року їй нараховано 0,5 ставки з урахуванням премії, надбавок за відпрацьовані нею дні у листопаді 2019 року, відповідно до табелю робочого часу, за колективним договором і штатним розписом, після службового розслідування, яким встановлено період часу перебування ОСОБА_1 на робочому місці.
Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цією вимогою, не конкретизувала, з якої саме суми вона вираховувала належну їй заробітну плату за листопад 2019 року, яким чином дана сума нею порахована та чому розмір недонарахованої заробітної плати складає саме 13998 грн 71 коп., що позбавляє суд можливості перевірити зазначену суму на її відповідність.
Отже, доводи позивача ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати їй заробітної плати у вказаному нею розмірі в сумі 13998 грн 71 коп., позивачем у суді не доведено, тому підстави для задоволення цієї позовної вимоги відсутні.
Крім цього, заявляючи вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати сум, що підлягали виплаті при звільненні з роботи по день фактичного розрахунку, позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач КНП "Броварська БКЛ" всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України не здійснив у визначений законом строк виплату їй належних при звільненні з роботи усіх сум, вказуючи, що 10 грудня 2019 року вона ознайомлена з наказом про звільнення, а виплати всіх сум надійшли їй на картку лише 17 грудня 2019 року.
За змістом вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
У ч. 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Згідно із ст. 20 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-III (далі - Закон № 2346-III), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ініціатором переказу може бути платник, а також обтяжувач чи отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.
У ст. 21 Закону України Закон № 2346-III встановлено, що ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; подання обтяжувачем чи отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв.
Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.
Із Реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 10 грудня 2019 року № 206 відповідач КНП "Броварська БКЛ" направило відомість та платіжні доручення на виплату позивачу ОСОБА_1 заробітної плати та всіх податків до Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ). 10 грудня 2019 року Броварським управлінням ДКСУ зареєстровано та взято на облік зазначені платежі.
За таких обставин суд першої інстанції правильно виснував, що відповідачем КНП "Броварська БКЛ" виконано свої зобов`язання перед позивачем ОСОБА_1 у строк встановлений законодавством для перерахування працівнику усіх сум належних при звільненні, тому підстави для задоволення цієї вимоги теж відсутні.
Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" вказав, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 2371 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Оскільки у задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними та скасуванні наказу № 576-к про оголошення догани від 03 грудня 2019 року та наказу № 584-к про звільнення позивача ОСОБА_1 з роботи судом відмовлено, тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача КНП "Броварська БКЛ" моральної шкоди в розмірі 20000 грн., яка має похідний характер від цих основних позовних вимог, задоволенню не підлягає.
Розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи із посади завідуючої аптекою № 1 КНП "Броварська БКЛ" відповідачем не порушено вимог трудового законодавства, тому позов задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги позивача повторюють доводи позовної заяви, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивачки з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивачка у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням передчасності позовних вимог, обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду  є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні  відсутні.
Керуючись ст.ст. 141, 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, суд,
 
П о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області 17 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції   набирає законної сили  з дня її прийняття.
Касаційна скарга  на судове рішення  подається протягом тридцяти днів  з  дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення  з дня складення повного судового рішення безпосередньо до  суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 10 грудня 2024 року.
 
Головуючий:                                                                                     М.В. Мережко
 
Судді:                                                                                                 Н.В. Поліщук
 
                                                                                                            В.В. Соколова