ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 215/740/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Кадникова Г.В.) у справі №215/740/24 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Коновалової Наталії Анатоліївни про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
06.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Коновалової Наталії Анатоліївни, в якій просила:
- встановлення наявності компетенції (повноважень) заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Коновалової Наталії Анатоліївни при отриманні заяви від 18.12.23р. вх.950 створювати штучні перешкоди способу визначеному у ст.3, 46, 92 Конституції України, ст.13 ЗУ “Про соціальні послуги” та визнати таку процедуру протиправною діяльністю і порушенням гарантій прав людини та зобов`язати розглянути її разом з заявою від 18.12.23р. С-488-П, прийняти за їх розглядом ненормативний правовий акт.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, та підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне: у позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача, а також не зазначено офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача; до матеріалів позовної заяви не долучено документів на підтвердження адміністративної дієздатності позивача (копії паспорта); найменування відповідача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (з огляду на визначений код ЄДРПОУ 03192359); до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують вказані у позові обставини (докази надсилання заяви до відповідача); зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору; не додано до позовної заяви додатків для відповідача; не надано завірений належним чином документ на підтвердження права на звільнення від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір” або документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі; клопотання про витребування доказів подано без додержання вимог встановлених п.4 ч.2 ст.80 КАС України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення вищевказаних недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 залишено без розгляду заяву позивача про відвід судді від розгляду справи №215/740/24 та продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви визначених в ухвалі суду від 05.03.2024 на десять днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 позивачу повторно продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено десятиденний строк з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, для усунення визначених недоліків ухвалою суду від 05.03.2024.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Позивачем на ухвалу суду від 13.06.2024 подана апеляційна скарга, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно ст. 315 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ч. 2 ст. 312 КАС України.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений ухвалами про залишення позовної заяви без руху та про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, повідомлень щодо неможливості виконати ухвалу суду або заяви про продовження строку для усунення вказаних недоліків, до суду не надано.
Переглядаючи судове рішення, колегія суддів доходить наступного висновку.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, вказав на те, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду про залишення поданої позовної заяви без руху. 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення вищевказаних недоліків позову.
У вказані ухвалі зазначене наступне:
"...Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме в порушення п.2 ч.5 цієї статті, у позовній заяві:
- зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача;
- не зазначено офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, оскільки це обов`язковий реквізит позовної заяви. Крім того, до суду не надано доказів неможливості створення такої адреси.
До того ж, суд не може, відповідно до ч.2 ст.43 КАС України, встановити адміністративну дієздатність позивача, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено документів на її підтвердження (копії паспорта).
Найменування відповідача не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань     (з огляду на визначений код ЄДРПОУ 03192359).
Одночасно з вищенаведеним, всупереч п.5 ч.5 ст.160 КАС України до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують вказані у позові обставини (докази надсилання заяви до відповідача).
Крім того, суд зазначає, що зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.
У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані позивачем способи захисту.
Відповідно до ч.1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. 
Всупереч зазначеній нормі позивачем не додано до позовної заяви додатків для відповідача.
Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовану наявністю у позивача інвалідності 1 групи.
При цьому, до вищезазначеної заяви позивачем надана довідка Міністерства охорони здоров`я України неналежної якості, з якої не вбачається її змісту.
З огляду на наведене, позивачу слід надати завірений належним чином документ на підтвердження права на звільнення від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" або надати документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Одночасно з позовною заявою позивач подає клопотання про витребування доказів у відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Згідно п.4 ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Всупереч п.4 ч.2 ст.80 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України, клопотання позивача не відповідає встановленим нормам.
При цьому, суд звертає позивача увагу, що приписами ст.ст.114-117 КАС України передбачені підстави та порядок, способи забезпечення доказів, вимоги до оформлення заяви тощо..." 
Позивачем було подано суду заяву від 05.04.2024 щодо усунення недоліків.
В подальшому суд ухвалами  від 11.04.2024 та 15.05.2024  продовжував строк для усунення недоліків позовної заяви визначених в ухвалі суду від 05.03.2024 на десять днів з моменту отримання (вручення) копії ухвали.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, вказав на те, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду про залишення поданої позовної заяви без руху. 
Колегія суддів визнає зазначений висновок не обґрунтованим, з огляду на наступне.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За правилами ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Наведені норми свідчать, що метою залишення позову без руху є усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.
При цьому, особа, яка подала позов не у відповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, має бути обізнана про недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і строк, встановлений для усунення недоліків.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що обставини, які свідчать про недодержання вимог, передбачених процесуальним законодавством для звернення до суду, мають бути такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі.
Недоліки, що є неістотними і які можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду або під час розгляду справи не можуть бути перешкодою для відкриття провадження у справі.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що незазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача не може бути перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 
Щодо не зазначення офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, слід зазначити, що в позові вказано про її відсутність.
Висновки суду про те, що суду не надано доказів неможливості створення електронної адреси взагалі не грунтуються на процесуальних нормах КАС України 
Щодо неподання доказів, що підтверджують вказані у позові обставини. 
Так, відповідно до    ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених    статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Тобто, суд першої інстанції з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі має повноваження запропонувати сторонам надати певні докази або зобов`язати відповідача надати такі.
Відтак, у разі відсутності у справі доказів, вказана обставина може бути усунута і після відкриття провадження по справі. Крім того, питання щодо витребування доказів суд може вирішити і на стадії відкриття провадження у справі.
Щодо висновків суду про встановлення адміністративної дієздатності позивача, а на її підтвердження не було  надано копії паспорту.
Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Вимог,  щодо надання копії паспорту зазначена норма статті 160 КАС України не містить, отже зазначена вимога суду першої інстанції є протиправною.
Висновки суду про те, що  зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору, що унеможливлює встановити  наявність порушених прав позивача є по суті надання оцінки позовним вимогам.
Крім того, при наявності такого висновку, суд не вказав що з цього слідує, чи є це недоліком та як його усунути.
Проте колегія суддів зазначає, що позивач самостійно визначає підстави та предмет позову.
Стосовно копії документу та підтвердження обставини звільнення від сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що копія довідки, що  долучена до позову дійсно не дуже гарної якості, проте вона читабельна, а також вона підтверджує наявніть у позивача 1гр інвалідності. (а.с. 2)
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.
Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки    доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним    (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).
Вищезазначене дає підстави для висновку, що виявлені недоліки позовної заяви мають формальний характер і не перешкоджали суду вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги скаржника про розгляд судом апеляційної інстанції клопотання про відвід судді першої інстанції не грунтуються на процесуальних нормах КАС України. 
Відповідно до    статті 320 КАС України    - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі №215/740/24  – скасувати.
Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник