УХВАЛА
18 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 758/3645/15-ц 
провадження № 61-13905св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк»,
відповідач -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв Ігор Сергійович, про відстрочення виконання судових рішень у справі за позовом акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
У січні 2015 року АТ «Міжнародний резервний банк» (попередня назва - 
ПАТ «Сбербанк», АТ «Сбербанк», ПАТ «Дочірній банк сбербанку росії») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 
2015 року позовні вимоги банку задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 13-12-07/ФО від 28 грудня 2007 року в загальній сумі 17 940 110,39 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.  
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишено без задоволення.
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу
банку задоволено частково. Постанову Апеляційного суду м. Києва 
від 17 травня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Міжнародний резервний банк» 666 456,33 дол. США заборгованості за тілом кредиту та 8 304,22 дол. США заборгованості за процентами, а всього 674 760,55 дол. США. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року касаційні скарги 
АТ «Міжнародний резервний банк» та ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Міжнародний резервний банк» 666 456,33 дол. США заборгованості за тілом кредиту та 8 304,22 дол. США заборгованості за процентами, а всього 674 760,55 дол. США. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
25 вересня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв І. С., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року та постановуКиївського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
10 жовтня 2023 року АТ «Міжнародний резервний банк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило змінити постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. В частині задоволених позовних вимог оскаржувану постанову залишити без змін.
Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року касаційні скарги               ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв І. С., та 
АТ «Міжнародний резервний банк» залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про відстрочення виконання судових рішень
02 грудня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв І. С., звернувся до Верховного Суду з заявою про відстрочення виконання судових рішень, у якій просить суд відстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року та постанови Верховного Суду                       від 31 жовтня 2024 року.
На обґрунтування підстав для відстрочення виконання судових рішення заявник послався на обставини, пов`язані з введенням в Україні воєнного стану, та відсутність у нього матеріальної можливості протягом короткого проміжку часу виконати судове рішення одним платежем.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 124 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Порядок виконання судового рішення визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з частиною першою третьою статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, за змістом вказаних норм питання про відстрочення виконання судового рішення вирішує суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Враховуючи, що за результатами касаційного перегляду справи, Верховним Судом було ухвалено постанову про залишення касаційних скарг ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв І. С., та АТ «Міжнародний резервний банк» без задоволення, а постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року без змін, Верховний Суд не є у цій справі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
З огляду на наведене, відсутні передбачені статтею 435 ЦПК України правові підстави для вирішення Верховним Судом питання про відстрочення виконання судових рішень у справі за позовом АТ «Міжнародний резервний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із чим заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Керуючись статтями 416, 435 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Окунєв Ігор Сергійович, про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року та постанови Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути заявнику.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                       О. В. Білоконь
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
  Н. Ю. Сакара
 
  В. В. Шипович