Дата документу 22.11.2024 Справа № 335/9383/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 335/9383/23	Головуючий у 1-й інстанції Шалагінова А.В. Повний текст складено 21.11.2023 року	
Пр. № 22-ц/807/1996/24	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2024 року                                       м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у справі за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (надалі КОНЦЕРН «МТМ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-7), в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надану послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та гарячої води (особовий рахунок, договір № 10504790) за період з 01.10.2015 р. по 31.08.2023 р. на загальну суму 50378,59 грн., а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що у період з 01.10.2015 по 31.08.2023 позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Оплату за надані послуги відповідач у повному обсязі не здійснювала, у зв`язку із чим має заборгованість розміром 50 378,59 грн. Претензій щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_3 (а.с.20). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.23) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року (а.с.26-27) позов позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» у цій справі задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» (ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2015 року по 31 серпня 2023 року в розмірі 50378,59 грн., а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у своїй апеляційній скарзі (а.с.38-48) просила рішення суду першої інстанції скасувати, застосувати наслідки спливу позовної давності, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В автоматизованому порядку 11.09.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Бєлку В.Ю. та Подліянову Г.С. (а.с.76). Ухвалою апеляційного суду від 12.09.2024 року (а.с.77) справу витребувано у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 18.09.2024 року (а.с.80). Ухвалою апеляційного суду від 19.09.2024 року (а.с.81-82) клопотання апелянтапро поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у цій справі, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.83).
Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн. * 30 = 90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач КОНЦЕРН «МТМ» (а.с.84, 87) не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі. Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі.
В автоматизованому порядку 12.11.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю ОСОБА_4 у зв`язку із звільненням останнього у відставку, рішення ВРП від 24.09.2024 року(а.с.94-95).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, яка є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі повністю, керувався 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.
Так, в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
І хоча, апеляційним судом встановлено, що :
-ухвалою суду першої інстанції (а.с.23) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, 
- проте у цій ухвалі прямо зазначено: «… Встановити відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву – 15 днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази…що підтверджують заперечення проти позову..»
-однак, враховуючи, що дана справа розглядалась судом першої інстанції без виклику осіб, а забезпечення права відповідача у тому числі на відзивна вищезазначену позовну заяву позивача взагалі та на заяву про застосування позовної давності у цій справі зокрема пов`язується лише з безпосередньою обізнаністюіз текстом позовної заяви, проте, докази останнього у матеріалах цієї справи відсутні;
-тобто у цій справі відсутні допустимі докази саме вручення відповідачу ОСОБА_1 копії позовної заяви позивача та ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі, які б могли свідчити про її обізнаність про цю справу взагалі, оскільки у матеріалах цієї справи міститься концерт з останніми (а.с.25), що надсилався судом першої інстанції на ім`я відповідача, але повернувся на адресу суду першої інстанції без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній», що б було в силу вимог ст. 128 ЦПК України вважатись належним врученням відповідачу судової повістки про дату, час та місце розгляду справи, але не вручення вищезазначених копії позову та ухвали суду про відкриття провадження у цій справі, 
- і апелянт – відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі такою підставою (а.с.39),
- належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Разом із тим, в іншій частині апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції у цій справі .
Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому має зареєстроване місце проживання відповідач.
З 01.11.2021 правовідносини між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 урегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 10504790 (а.с.16-18).
Відповідно до розрахунків суми заборгованості, за період з 01.10.2015 по 01.11.2021 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 40874,43 грн. (а.с.13-15), та за період з 01.11.2021 по 31.08.2023 заборгованість за вказані послуги становить 9504,16 грн. (а.с.11-12).
Зазначені розрахунки заборгованості не був спростований відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності.
При вирішенні цієї справи по суті суд першої інстанції правильно виходив з такого.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.
За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги.
Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі – Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, що втратили чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, але діяли у період виникнення заборгованості, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання; централізоване опалення – це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води у приміщення квартири відповідача.
Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача.
Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Проте, розмір заборгованості, якій підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у цій справі, підлягає уточненню апеляційним судом до розміру 21559,61 грн. з таких підстав.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить лише 1/2 частина вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 07.03.2000 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради (а.с.62). Іншим співвласником вказаної квартири, якому належить її  частина, є ОСОБА_5  (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані). 
Хоча цей доказ вперше у цій справі надано стороною відповідача лише до її апеляційної скарги апеляційному суду (а.с.62), проте останній може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , враховуючи її необізнаність про цю справу у суді першої інстанції.
Оскільки, вартість послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивача нараховувалась позивачем з розрахунку на дві особи (а.с.11, 13), зокрема, відповідачу ОСОБА_1 у цій справі, яка з 07.03.2000 року є співвласником лише  частини вищезазначеної квартириу період нарахування заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання вищезазначеної квартири у період з 01.10.2015 року по 31.08.2023 року включно, що не спростовано апелянтом у цій справі. 
Згідно з розрахунком позивача суми заборгованості (а.с.11-15), у квартиру відповідача за вищезазначеною адресою: АДРЕСА_1 були фактично надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2015 року по 31.08.2023 року включно складає 50378,59 грн., від сплати якої відповідач ОСОБА_1 на користь позивача у добровільному порядку ухиляється. 
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні і відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані (квитанції про сплату будь-яких щомісячних платежів відповідачем та/або покази лічильника, які не були враховані у вищезазначеному розрахунку заборгованості відповідача тощо). 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав позов позивача у цій справі обґрунтованим саме в частині загального розміру вищезазначеної заборгованості перед позивачем.
Оскільки:
- суд першої інстанції не мав права за власною ініціативою без заяви сторони відповідача про застосування позовної давності (яка у матеріалах цієї справи була відсутня станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції) вирішувати питання про застосування позовної давності у цій справі до будь-якої вищезазначеної заборгованості відповідача, у тому числі починаючи з 01.10.2015 року,
- а апеляційний суд вже має право при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах необізнаності відповідача ОСОБА_1 про наявність цієї справи у суді першої інстанції та заяви останньої про її застосовування у цій справі (апеляційна скарга в апеляційному суді - а.с.38-48) в силу вимог ст. 267 ч. ч. 3, 4 ЦК України, 
- однак, при цьому апеляційним судом також встановлено, що:
= хоча і позивач КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача про стягнення вищезазначеної заборгованості за період з 01.10.2015 року по 31.08.2023 року включно – 29.09.2023 року (відмітка суду на позові а.с.2) та, відповідно, заборгованість відповідача, нарахована позивачем за період з 29.09.2020 року по 31.08.2023 року включно знаходиться в межах загального (трирічного) строку позовної давності стосується заборгованості,
= так як, з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , яким було доповнено ЦК України відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID -19) від 30.03.2020 року № 540-ІХ , під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання корона вірусної хвороби (COVID -19), строки, визначені у тому числі ст. 257 ЦК України (Загальна позовна давність)..., продовжуються на строк дії такого карантину (з 12.03.2020 року до 01.07.2023 року – загальновідома інформація - ст. 82 ч. 3 ЦПК України), строк позовної давності застосовується апеляційним судом у цій справі до вимог позивача до 12.03.2017 року, враховуючи, що у період нарахування позивачем вищезазначеної заборгованості відповідачу за період з 01.10.2015 року по 12.03.2017 року були відсутні щомісячні проплати взагалі (а.с.11-15).
Оскільки, в межах строку позовної давності знаходяться позовні вимоги позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення вищезазначеної заборгованості у цій справі, які є обґрунтованими, а саме за період з 01 квітня 2017 (оплата за отримані в березні 2017 року послуги сплачується наступного місяця – у квітні 2017 року) року по 31 серпня 2023 року включно у сумі 21559,61 грн. (розрахунок: (сума заборгованості станом на 31.08.2023 року включно – 50378,59 грн. – сума заборгованості станом на 31.03.2017 року включно – 7259,36 грн., розрахунок заборгованості позивача а.с.11-15) / 2 співвласника на праві спільної часткової власності). 
Доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  в іншій частині є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в частині задоволення позовних вимог позивача, з урахуванням встановлених апеляційним судом фактичних обставин цієї справи, відсутні.
Відповідач ОСОБА_1 та представник останньої не надали суду першої інстанції будь-яких належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень у цій справі проти позову позивача по суті та, відповідно, у спростування останнього у цій справі в частині його задоволення апеляційним судом в межах строку позовної давності.
Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України також сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1 .
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову); позов КОНЦЕРНУ «МТМ» задовольнити частково, стягнути з  ОСОБА_1  на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2023 року включно у розмірі 21559,61 грн., в іншій частині вимог відмовити.
Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 10,13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача та позову позивача лише частково при вищевикладених обставинах,: - позивач має право на компенсацію за рахунок відповідача судового збору за позовну заяву у розмірі 1148,62 грн. (розрахунок: 2684,00 грн. (а.с.1) – сплачений позивачем судовий збір за позову заяву * сума задоволених вимог позову 21559,61 грн./сума заявлених вимог позивача 50378,59 грн. а.с.7), - відповідач має право на компенсацію за рахунок позивача судового збору за апеляційну скаргу у розмірі 1842,45 грн. (розрахунок: 3220,80 грн. – сплачений відповідачем судовий збір за апеляційну скаргу в частині задоволення всіх вимог позивача (а.с.49) * сума задоволених вимог апеляційної скарги відповідача у розмірі 28818,98 грн.(50378,59 грн. - 21559,61 грн.)/сума заявлених вимог позивача 50378,59 грн.), в силу вимог ст. 141 ч. 10 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення апеляційним судом позову позивача та апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача в порядку взаємозаліку слід стягнути 693,83 грн. (розрахунок: 1842,45 грн. – 1148,62 грн.).
Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що КОНЦЕРН «МТМ» не позбавлений права у подальшому вирішувати питання про стягнення іншої частини заборгованості за вищезазначений період окремо від цієї справи за позовом до належного відповідача – іншого співвласника частини вищезазначеної квартири. 
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371– 372, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  задовольнити частково.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у цій справі скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).
Позов Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2023 року включно у сумі 21559,61 грн. 
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (ЄДРПОУ 32121458) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 693,83 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 22.11.2024 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Подліянова Г.С.