ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

  	  	
Номер провадження 22-ц/821/1626/24 Справа № 712/5232/23 Категорія: 305010900Головуючий по 1 інстанції Кондрацька Н.М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.   	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       26 листопада 2024 року                                                                            м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. 

секретар        Любченко Т.М.

учасники справи: 

позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»
представник позивача – адвокат Гусєв Павло Володимирович
відповідач – ОСОБА_1 
представник відповідача – адвокат Ніколаєв Олексій Вячеславович
третя особа – ОСОБА_2 

особа, яка подала апеляційну скаргу – Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, 

в с т а н о в и в:

ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АРКС» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 598 917,81 грн. та судовий збір в розмірі 8 983,77 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 07 серпня 2019 року між ПрАТ «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням та розпорядженням транспортним засобом «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_1 .
21 вересня 2019 року в м. Черкаси на перетині вул. Сержанта Жужоми та вул. Гагаріна,18 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тoyota» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «ТЕSLA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення про настання дорожньо-транспортної пригоди № 712/10907/20 провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрито за ст. 124 КУпАП за відсутністю адміністративного правопорушення. У вказаній постанові судом зазначено: «на підставі постанови від 04 листопада 2019 року про технічний стан транспортного засобу автомобіля Теsla Х90 д.н.з. НОМЕР_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 вересня 2019 року була проведена експертиза технічного стану транспортного засобу. Висновком експерта ЧНДКЦ № 4/589 від 18 вересня 2020 року встановлено, що до моменту ДТП деталі рульового керування та ходової частини автомобіля Теsla Х90 знаходилися в працездатному стані. Деталі робочої гальмівної системи колес передньої вісі та заднього лівого колеса автомобіля Теsla Х90 знаходилися у працездатному стані. Руйнування гальмівного диска заднього правого колеса ймовірніше за все виникло під час руху автомобіля до моменту ДТП. Тому можливості у водія автомобіля Теsla Х90 виявити вказану несправність під час руху могла проявитися у втраті керованості даного транспортного засобу, що підтверджується і показами ОСОБА_1 . Таким чином наслідки ДТП не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 , що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та дає підстави для закриття провадження».
Враховуючи вказаний висновок експерта, технічний стан транспортного засобу був невідповідний, що дає підстави позивачу подати регресний позов до ОСОБА_1 у відповідності до пп. г п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Страхувальник ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про виплату страхування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви було складено страховий акт та розрахований розмір страхового відшкодування, який складає 698 917, 81 грн. та був виплачений ОСОБА_2 .
Страховиком відповідача на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 02 грудня 2021 року у справі № 910/12880/21 на користь ПрАТ «СК «АРКС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. у межах ліміту полісу цивільно-страхової відповідальності, який діяв на момент ДТП. 
Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 598 917,81 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу на користь позивача. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2024 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини відповідача, то право зворотньої вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування відсутнє. Суд відхилив посилання позивача на висновок експерта ЧНДЕКЦ № 4/589 від 18 вересня 2020 року та зазначив, що вказаний висновок до матеріалів цивільної справи як доказ не долучено, а є посилання на нього у постанові від 10 лютого 2021 року, якою провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрито. Зазначено, що рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/12880/21 відповідно до якого здійснена виплата у розмірі 100 000 грн. не долучено до матеріалів справи. Судом враховано, що кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. З посиланням на норми законодавства про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд відмовив в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «АРКС» просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. 
Зазначено, що районний суд здійснив формальний підхід до вирішення спору та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. У відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоду діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Однією з підстав звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Господарським судом у рішенні суду від 02 грудня 2021 року було встановлено недоведеність відсутності вини водія транспортного засобу «ТЕSLA» , д.н.з. НОМЕР_2 в заподіянні шкоди та не надано доказів, з яких вбачалося б, що транспортний засіб був у технічно справному стані. Отже, відповідачем у господарській справі – страховиком ОСОБА_1 . ТОВ «СК «Ю.Ей.АЙ» не спростовано факту порушення останнім правил дорожнього руху, наслідком чого відбулося зіткнення з нанесенням механічних пошкоджень. 
При цьому, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Суд вищевикладеного не врахував та дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 вказано, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито відповідно до ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Кримінальне провадження також закрито в зв`язку з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. Отже, не потребують доказуванню обставини відсутності вини відповідача у ДТП, а тому правових підстав для стягнення шкоди немає. Під час розгляду господарським судом м. Києва справи про відшкодування шкоди в порядку регресу між двома страховими компаніями, ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймав, тому районний суд правомірно не взяв до уваги вказаний висновок господарського суду під час розгляду даної цивільної справи. 
       У відповіді на відзив, що надійшов від ПрАТ «СК «АРКС» спростовуються доводи відзиву на апеляційну скаргу. Обґрунтування приведені у відповіді є аналогічними доводам апеляційної скарги.
Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді від НПУ (а.с. 8-9) 21 вересня 2019 року о 09 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ТЕSLA», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . 
Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем у справі ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 07 липня 2019 року укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 221524а9к3. Предметом договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до страхового акту № АРХ2507850 від 21 жовтня 2019 року (а.с. 46) розмір страхового відшкодування становить 698 917,81 грн, що було повністю виплачено страховою компанією ОСОБА_2 та підтверджується платіжним дорученням № 6096 784 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 48).
Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2021 року (а.с. 7) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з ЄДР кримінальне провадження № 12019251010005224 від 21 вересня 2019 року (а.с. 194-195) закрите 25 вересня 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
П.2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з підпунктом «г» пункту 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Тобто, умовою виникнення права на регресний позов на підставі підпункту «г» пункту 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1191 ЦК України визначено настання двох обставин: виплата страховою компанією страхового відшкодування потерпілій особі та визначення дорожньо-транспортної пригоди в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану обладнання транспортного засобу існуючим Правилам дорожнього руху.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, що розглядається, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що висновком експерта ЧНДЕКЦ № 4/589 від 18 вересня 2020 року встановлено, що до моменту ДТП деталі рульового керування та ходової частини автомобіля Теsla X 90 державний номерний знак НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані. Деталі робочої гальмової системи коліс передньої вісі та заднього лівого колеса знаходилися у працездатному стані. Руйнування гальмового диска заднього правого колеса ймовірніше за все виникло під час руху автомобіля до моменту ДТП.
Крім того ПрАТ «СК «АРКС» обґрунтовувало позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги тим, що зі страховика відповідача, страхової компанії «Ю.Ес.Ай» було стягнуто розмір страхового відшкодування на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 02 грудня 2021 року у справі № 910/12880/21 у розмірі 100 000 грн., відповідно до ліміту відповідальності, встановленого полісом АО/3708103. Відповідно до обставин справи № 910/12880/21 господарським судом було встановлено, що відповідачем СК «Ю.Ес.Ай» не доведено відсутність вини водія транспортного засобу «ТЕSLA» д.н.з. НОМЕР_2 в заподіянні шкоди. 
Колегія суддів погоджується з висновком районного суду, який відхилив висновок експерта ЧНДЕКЦ № 4/589 від 18 вересня 2020 року та не врахував його під час розгляду справи, оскільки експертиза була проведена в іншій справі, висновок до матеріалів цивільної справи як доказ не долучено, а на нього є лише посилання в постанові суду від 10 лютого 2021 року, якою, провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрито. Погоджуючись з висновком районного суду в цій частині, колегія суддів враховує відсутність в матеріалах справи доказів, якими було б встановлено технічну несправність автомобіля відповідача (висновок експерта, акт технічного огляду ТЗ тощо). В суді першої та апеляційної інстанцій позивачем не заявлялось клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої було б поставлено питання про те, які несправності, виходячи з вимог ПДР до технічного стану мав транспортний засіб та чи є ДТП безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказує, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування яких встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Апелянт вказує, що при розгляді справи № 910/12880/21 господарським судом у рішенні від 02 грудня 2021 року було встановлено недоведеність відсутності вини водія транспортного засобу ТЕSLA, державний номерний знак НОМЕР_2 в заподіянні шкоди та не надано доказів, з яких вбачалось би, що транспортний засіб був у технічно справному стані. 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки в апеляційній скарзі не вказано які саме обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню у даній справі.
Посилання апелянта на рішення господарського суду у справі № 910/12880/21 щодо встановлення обставин недоведеності відсутності вини водія транспортного засобу ТЕSLA в заподіянні шкоди та не надання доказів перебування вказаного автомобіля в технічно справному стані колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_1 участі в даній справі не приймав та був позбавлений можливості надати свої заперечення.
Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відсутні підстави для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «АРКС» вказані висновки суду не спростовують.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АРКС» необхідно залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2024 року залишити без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складено 28 листопада 2024 року.

Судді