УХВАЛА 
13 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 235/2121/23
провадження № 61-14193ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смаль Олег Павлович, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» про розірвання трудового договору, 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» (далі - ТДВ «Шахта «Білозерська»), відповідно до якого просив: розірвати трудовий договір, укладений 20 червня 2022 року на підставі наказу №112к від 16 червня 
2022 року між ОСОБА_1 і ТДВ «Шахта «Білозерська» на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного і трудового договору з дати отримання заяви про звільнення з 23 серпня 2023 року; стягнути з ТДВ «Шахта «Білозерська» на його користь середній заробіток, який на час розрахунку становить 83 290,32 грн, моральну шкоду в розмірі 
200 000 грн, судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 21 000 грн.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 
від 22 квітня 2024 року позов задоволено частково. Розірвано трудовий договір, укладений 20 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Шахта «Білозерська» відповідно до наказу № 112к від 16 червня 2022 року, на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного договору. Стягнуто з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку видання наказу про звільнення в сумі 231 560,96 грн з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, моральну шкоду в сумі 1 000 грн, витрати, пов`язані з правовою допомогою 
14 035 грн, судовий збір в сумі 866,88 грн. Стягнуто з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь держави судовий збір в сумі 2 315,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 
681,12 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 
2024 року залишено без змін.
Рішення суду першої інстанції переглядалось в апеляційному порядку в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди. Відповідач рішення суду в апеляційному порядку не оскаржив. 
24 жовтня 2024 року через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_1 - адвокат Смаль О. П. подав касаційну скаргу на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 
2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 
2024 року у справі № 235/2121/23.
Заявник просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 25 вересня 2024 року, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2024 року змінити в частині стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, а саме стягнути з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь  ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку після звільнення у розмірі на час постановлення рішення судом, який на час розрахунку і звернення із касаційною скаргою становить 434 177,45 грн, а також стягнути з ТДВ «Шахта «Білозерська» на користь  ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 200 000 грн та понесені судові витрати у розмірі 47 844,42 грн.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, 
в якому подається скарга.
У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).
Предметом касаційного оскарження є судові рішення в частині вимог про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди у сумі, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн, де 3 028 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року).
Відкриваючи провадження у цій справі суд першої інстанції в ухвалі 
від 13 листопада 2023 року, з посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 19 ЦПК України, який стосується малозначних справ, вирішив проводити  розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Доводи заявника про те, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних є безпідставними, оскільки з огляду на правове регулювання чинне на час відкриття провадження у цій справі, міськрайонний суд мав право визнати розглядувану справу малозначною.
Натомість в новій редакції, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України діє лише із 19 липня 2024 року.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи, на що фактично спрямовані доводи касаційної скарги.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої 
статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смаль Олег Павлович, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 235/2121/23.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников