ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 354/971/21
провадження № 61-13282св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого  -	Луспеника Д. Д.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,	Гулька Б. І.,  Лідовця Р. А.,  	
 
учасники справи:
 
позивач - Яремчанська міська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 , 
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Максюти І. О., Пнівчук О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
У липні 2021 року Яремчанська міська рада звернулась до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:19:001:0001, площею 1,5027 га, яка розташована за межами села Микуличин, підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Однак, під час проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад передало Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області спірну земельну ділянку у приватну власність третій особі ОСОБА_3 , всупереч відмові органу місцевого самоврядування у погодженні надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка перебуває більше як 20 років у користуванні місцевих жителів. Вказане призвело до передачі у приватну власність земельної ділянки, що десятки років знаходиться у постійному користуванні місцевих мешканців та порушує право громади в особі Яремчанської міської ради реалізувати свої повноваження як законного власника землі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2024 року позов задоволено частково.
 
Вирішено визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання дозволу на розробку документації від 15 жовтня 2020 року № 9-1356/15-20-СГ та наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання у власність від 17 грудня 2020 року № 9-2086/15-20-СГ.
 
У задоволенні позовних вимог у частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 2611091501:19:001:0001, цільове призначення: 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства», площею 1,5027 га та витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки на користь власника- Яремчанської територіальної громади відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_3 без отримання згоди органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_3 . Отже, надання у приватну власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки відбулося з порушенням встановленої законодавством процедури, а тому накази Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку документації від 15 жовтня 2020 року № 9-1356/15-20-СГ та наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17 грудня 2020 року № 9-2086/15-20-СГ, яким надано у власність ОСОБА_3 спірну земельну ділянку, є недійсними та підлягають скасуванню. Одночасно з цим Микуличинська сільська рада відмовила у погодженні наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_3 , але не відмовила стосовно виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2611091501:19:001:0001. Отже, відсутні підстави стверджувати, що спірна земельна ділянка вибула з володіння органу місцевого самоврядування не з його волі. А тому у задоволенні позовних вимог у частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та витребування її з незаконного володіння останнього - відмовлено, оскільки відсутні підстави, передбачені частиною першою статті 388 ЦК України, для її витребування у добросовісного набувача, яка набута за відплатним договором.
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції 
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та представник ОСОБА_1 - адвокат Романишин К. В. подали апеляційні скарги.
 
Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 26 квітня та 03 травня 2024 року відкрито апеляційні провадження у справі за вказаними апеляційними скаргами, а ухвалою суду від 22 травня 2024 року справу призначено до розгляду.
 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року провадження у справі за апеляційними скаргами ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та представника ОСОБА_1 - адвоката Романишин К. В. на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2024 року у справі за позовом Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області до ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельної ділянки зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 354/473/21 (провадження № 61-4553ск24).
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що підставами позовів визначено порушення процедури вирішення питання про передачу земельних ділянок у власність, порушення прав третіх осіб та в цілому, законність передачі земельних ділянок у власність. Тому правовий висновок в аналогічній справі № 354/473/21 матиме значення для вирішення цього спору.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року. 
 
Заявник у касаційній скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 354/473/21 (провадження № 61-4553ск24), оскільки зазначена справа жодним чином не може вплинути на рішення суду у справі № 354/971/21.
 
На момент розгляду справи відзив на касаційну скаргу не надходив.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду 08 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 з підстав, визначених частиною другою статті 389  ЦПК України; витребувано з Івано-Франківського апеляційного суду матеріали цивільної справи № 354/971/21; надано учасникам справи строк для подання відзиву.
 
У листопаді 2024 року матеріали справи № 354/971/21 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України. 
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає помилковий висновок суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 354/473/21 (провадження № 61-4553ск24), оскільки зазначена справа жодним чином не може вплинути на рішення суду у справі № 354/971/21 (частина друга статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Романишин К. В., підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
У частині першій статті 252 ЦПК України визначені випадки, коли суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду, та прийняття ними справи до свого провадження. Така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).
 
Відповідні правові висновки щодо застосування норм процесуального права викладені у постановах Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 607/18957/18, від 21 липня 2021 року у справі № 265/2189/20, від 18 травня 2022 року у справі № 296/685/20, від 01 лютого 2023 року у справі № 127/34633/21, від 21 червня 2023 року у справі № 757/55435/18-ц.
 
Справа № 354/473/21, до закінчення розгляду якої у касаційному порядку було зупинено провадження оскарженою ухвалою апеляційного суду, перебуває на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, а не об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду. 
 
Тому касаційний суд погоджується з доводами касаційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час вирішення питання про зупинення апеляційного провадження.
 
Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).
 
З огляду на викладене, оскаржену ухвалу належить скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду ухвалена без додержанням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Романишин Карина Всеволодівна, задовольнити.
 
Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року скасувати.
 
Справу № 354/971/21 направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	Д. Д. Луспеник	
  Судді:	    І. Ю. Гулейков    	
 	Б. І. Гулько    	
 	Г. В. Коломієць	
 	    Р. А. Лідовець