УХВАЛА
04 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 616/115/21
провадження № 61-12682ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області, Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області, Державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Марченко Наталі Іванівни про встановлення факту укладення та виконання договору про спільну діяльність, визнання незаконними свідоцтва про право на спадщину та укладення додаткової угоди до договору оренди, скасування реєстрації речового права,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 
2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду 
від 14 березня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, вперше звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 рокуу вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявникові надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень, їх нормативно-правового обґрунтування, а також із вірним та повним зазначенням учасників справи та їх реквізитів.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Верховного Суду від 19 квітня 2024 року (провадження № 61-5334ск24).
У червні 2024 року  ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 10 липня 2024 року повторно подану касаційну скаргу  ОСОБА_1 повернуто заявникові з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі заявником не були викладені передбачені ЦПК України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (провадження № 61-9310ск24).
23 серпня 2024 року  ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, втретє звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою «на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року», у змісті якої просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
З аналізу судових рішень у справі вбачається, що Єдиний державний реєстр судових рішень не містить такого судового рішення, як «ухвала Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року», водночас містить таке судове рішення, як «постанова Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року». З урахуванням зазначеного, Верховний Суд дійшов до висновку, що 
ОСОБА_1 у касаційному порядку оскаржується саме «постанова Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року». 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 19 вересня 2024 року визнано наведені  ОСОБА_1  підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року залишено без руху.
Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Копію вказаної ухвали направлено заявникові на вказану у касаційній скарзі адресу.
Зі змісту відомостей з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» убачається, що вказане поштове відправлення було повернуто відправникові 22 жовтня 2024 року у зв`язку з відсутністю адресата ( ОСОБА_1 ) за вказаною адресою.
Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Таким чином, з урахуванням вимог процесуального закону, ухвала Верховного Суду від 19 вересня 2024 року вважається врученою заявникові 22 жовтня 
2024 року.
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, направив до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, 
а саме звернувся із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також надав уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
Водночас, вимоги ухвали Верховного Суду від 19 вересня 2024 року виконані заявником не в повному обсязі.
Відтак, ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року заявнику запропоновано, зокрема, сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги 
у розмірі 9 080,00 грн. На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, Верховний Суд звернув увагу заявника на те, що відповідно до акту відділу опрацювання документів (канцелярія) управління забезпечення автоматизованого документообігу суду № 905 від 16 вересня 2024 року, до касаційної скарги було долучено копію платіжної інструкції від 15 квітня 2024 року про переказ коштів на невідомий рахунок, зі змісту якої неможливо встановити рахунок, на який заявником здійснено оплату грошових коштів у розмірі 
4 800,00 грн, оскільки остання не містить як найменування отримувача, його код, так і призначення платежу.
Заявником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19 вересня 2024 року повторно надано ту саму копію платіжної інструкції від 15 квітня 2024 року про переказ коштів на невідомий рахунок, зі змісту якої неможливо встановити рахунок, на який заявником здійснено оплату грошових коштів у розмірі 
4 800,00 грн, що підтверджується актом відділу опрацювання документів (канцелярія) управління забезпечення автоматизованого документообігу суду 
№ 9984 від 14 жовтня 2024 року.
Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження доказів сплати суми судового збору (див. пункт 27 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
від 13 квітня 2023 року в справі № 640/18777/21 (адміністративне провадження 
№ К/990/26010/22).
Верховний Суд здійснив перевірку зарахування судового збору у розмірі 
4 800,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України. Відомості щодо сплати заявником судового збору саме у розмірі 4 800,00 грн відсутні, водночас наявні відомості щодо сплати заявником судового збору у розмірі 4 845,00 грн. Докази на підтвердження такої сплати були долучені заявником до первісно поданої касаційної скарги (провадження № 61-5334ск24).
Відтак, у матеріалах касаційного провадження відсутні докази на підтвердження сплати заявником судового збору у встановленому порядку та розмірі. 
Також заявником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 19 вересня 
2024 року щодо необхідності уточнення касаційної скарги в частині зазначення всіх учасників справи, повних відомостей стосовно останніх та надання суду уточненої редакції касаційної скарги разом з її копіями та доданими матеріалами відповідно до кількості учасників справи. 
Заявником у змісті уточненої касаційної скарги не зазначено відповідача у справі - Куп`янську районну державну адміністрацію Харківської області та реквізити вказаного учасника справи. 
При цьому, Верховний Суд у змісті ухвали від 19 квітня 2024 року про залишення без руху первісно поданої касаційної скарги (провадження № 61-5334ск24), а також 
від 19 вересня 2024 року звертав увагу заявника на необхідність зазначення вказаного учасника справи та його реквізитів у касаційній скарзі.
Верховний Суд вже звертав увагу заявника на те, що ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01 вересня 2021 року у вказаній справі залучено співвідповідача - Куп`янську районну державну адміністрацію Харківської області.
Згідно частини першої статті 44 ЦПК Україна учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Станом на 04 листопада 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду від 19 вересня 
2024 року заявником не виконані, а тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області, Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області, Державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Марченко Наталі Іванівни про встановлення факту укладення та виконання договору про спільну діяльність, визнання незаконними свідоцтва про право на спадщину та укладення додаткової угоди до договору оренди, скасування реєстрації речового права, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            Д. Д. Луспеник