Справа № 752/14500/24                                                                              Суддя в суді першої інст. - Бушеленко О.В.
Провадження № 33/824/5123/2024                                                             Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            11 листопада 2024 року                                                                                   м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
за участю особи, 
яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
захисника - адвоката Богуцького І.О.,
представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Рибака Є.В.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Богуцького І.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. у дохід держави.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.   
28.06.2024 о 16:15 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по     вул. Академіка Заболотного, 15-Д, при виконанні перестроювання, не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, спричинивши (але не виключно через власні дії) дорожньо-транспортну пригоду, за наслідками якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив     п. "б" п. 2.3, п. 10.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
У п. "б" п. 2.3 Правил дорожнього руху унормовано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 10.3 Правил дорожнього руху наголошує, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
 В апеляційній скарзі захисник Богуцький І.О., оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, просить: скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року та закрити провадження у справу у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Зазначає, що зі схеми ДТП, яка підписана обома учасниками, вбачається, що зіткнення відбулось в смузі руху транспортного засобу Renault під керуванням ОСОБА_3 , під час зіткнення бокова ліва частина транспортного засобу Renault (задня ліва дверка) контактувала з передньою правою частиною транспортного засобу Tоyota, з чого слідує, що в момент зіткнення транспортний засіб Tоyota знаходився частково в четвертій і частково в п`ятій смузі руху, які розділяє суцільна лінія. При цьому, в судовому засіданні водій транспортного засобу Tоyota ОСОБА_2 не зміг пояснити, чому його автомобіль в момент зіткнення знаходився одночасно в двох смугах. З наведеного слідує, що саме водієм ОСОБА_2 було допущено порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилась ДТП.  
Разом з тим, наголошує, що відсутність вини ОСОБА_3 підтверджується схемою ДТП, а саме місцем зіткнення транспортного засобу та взаємним розташуванням транспортних засобів в місці зіткнення, їх пошкодженнями, які підтверджуються поясненнями ОСОБА_3 та спростовують пояснення    ОСОБА_2 , який в дійсності, рухаючись частково в п`ятій смузі руху на великій швидкості, та вочевидь маючи намір об`їхати потік авто, який рухався з невеликою швидкістю, намагався вклинитися в ряд автомобілів, перетнув суцільну лінію, що розділяє четверту та п`яту смуги та здійснив зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_3 .    
Заслухавши думку захисника Богуцького І.О. та ОСОБА_4 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Рибака Є.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На обґрунтування того, що ОСОБА_3 своїми діями порушив п. 2.3 б, п. 10.3 Правил дорожнього руху України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №968575, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.3. Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД  №968575 від 28 червня 2024 року відносно   ОСОБА_3 , останній керуючи транспортним засобом Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Києві по     вул. Академіка Заболотного, 15-Д, при виконанні перестроювання, не надав перевагу в русі транспортному засобу Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, спричинивши (але не виключно через власні дії) дорожньо-транспортну пригоду, за наслідками якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. "б" п. 2.3, п. 10.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що із складеним протоколом не згоден, оскільки перелаштувавшись в крайню ліву смугу і рухаючись по ній відчув удар по дотичній задній лівій частині автомобіля.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему ДТП та пояснення учасників ДТП.
У письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що керуючи власним автомобілем, здійснив перестроювання з третьої в четверту смугу руху рухаючись прямо в сторону вулиці Глушкова, після чого відчув удар з боку по дотичній частині автомобіля (а.с. 4).
В свою чергу інший учасник ДТП ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що рухався з напрямку Столичного шосе у крайній лівій смузі, під`їжджаючи до вулиці Заболотного 15Д на його смугу руху перпендикулярно дорозі виїхав автомобіль Рено з другої чи третьої смуги руху, який напевне хотів розвернутись, після цього відбулось зіткнення (а.с. 5).
Схемою місця ДТП, зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, та їх кінцеве розташування, а на зворотній стороні схеми відображені механічні пошкодження обох транспортних засобів.
З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 перед початком зміни напрямку руху, а саме перестроюванням, мав переконатися, що це не створить перешкод для інших учасників руху, а тому він порушив п. 2.3 б, п. 10.3 Правил дорожнього руху України, які призвели до пошкодження автомобілів.
Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею, а також відповідних додаткових доказів у скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є вірним.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції належним чином не надав належної оцінки доказам є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини вчиненого правопорушення, наявні у справі докази, механізм ДТП та характер отриманих обома транспортними засобами механічних ушкоджень.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про наявність в діях водія   ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування постанови судді щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Богуцького І.О. в інтересах ОСОБА_3 -   залишити без задоволення.
 Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  А.М. Дрига