УХВАЛА
17 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 158/1854/22
провадження № 61-11164ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Луцької міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна, про визнання недійсним рішення в частині приватизації земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та визнання недійсним договору дарування,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Луцької міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета 
спору, - приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т. О. (далі - приватний нотаріус Ківерцівського РНО Волинської області), про визнання недійсним рішення в частині приватизації земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та визнання недійсним договору дарування.
Ківерцівський районний суд Волинської області рішенням від 27 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.
Ківерцівський районний суд Волинської області додатковим рішенням 
від 20 грудня 2023 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. У задоволенні іншої частини заяви відмовив.
Не погодившись з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року та додатковим рішенням цього ж суду 
від 20 грудня 2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили їх в апеляційному порядку.
Волинський апеляційний суд постановою від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року залишив без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково.
Додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області 
від 20 грудня 2023 року змінив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн.
У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.
Волинський апеляційний суд додатковою постановою від 18 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.
У липні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 04 квітня 2024 року.
Верховний Суд ухвалою від 13 серпня 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику надати докази недотримання апеляційним судом статті 272 ЦПК України. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У вересні 2024 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду 
від 13 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків, до якої додані докази недотримання апеляційним судом 
статті 272 ЦПК України.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст постанови Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року він отримав 01 липня 2024 року, що підтверджується листом Волинського апеляційного суду 
від 09 вересня 2024 року.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій 
статті 394 цього Кодексу.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.
Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду 
від 13 серпня 2024 року, усунуті.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстави для відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги відсутні.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України 
(суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року та постанови Волинського апеляційного суду від 04 квітня 
2024 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Ківерцівського районного суду Волинської області цивільну справу № 158/1854/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Луцької міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Тетяна Олександрівна, про визнання недійсним рішення в частині приватизації земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на право власності на землю та визнання недійсним договору дарування.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк