ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6373/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року (суддя – Турова О.М.) у справі №160/6373/23 за позовом Комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця» Дніпропетровської міської ради до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
                                                           
                                              в с т а н о в и В :
      
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати дії головного державного інспектора Світлани Лобанової щодо розрахунку штрафних (фінансових) санкцій з ПДВ по КП “СРБД” (код ЄДРПОУ 13418050) за актом перевірки від 30.08.2022р. №1478/04-36-07-07/13418050 незаконними;
- визнати дії в.о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Марини Твердохлєб щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 29.09.2022р. №0077500707 незаконними;
- визнати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022р. №0077500707 таким, що прийнято незаконно;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.09.2022р. №0077500707.
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження підприємством податкових зобов`язань з ПДВ, через безпідставність позиції контролюючого органу про обов`язок підприємства зареєструватися платником ПДВ з огляду на здійснення оподатковуваних операцій на суму більше 1000000 гривень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми “Р” від 29.09.2022р. №0077500707.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у спірному випадку контролюючим органом не правильно визначено суми оподатковуваних операцій, які повинні враховуватися при встановленні обов`язку зареєструватися платником ПДВ. Такий висновок судом обгрунтований тим, що в силу положень п.181.1 ст.181 ПК України обов`язок особи зареєструватися платником ПДВ виникає у випадку якщо загальна сума оподатковуваних операцій, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на 
додану вартість). Суд першої інстанції зазначив, що у спірному випадку нараховані (сплачені) позивачу протягом останніх 12 календарних місяців суми від здійснення оподатковуваних операцій, не перевищували 1000000 гривень, оскільки суми від оренди приміщень комунальної власності, згідно рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016 №29/6, спрямовувалися – 70% до загального фонду місцевого бюджету, 30% - на рахунок балансоутримувача. Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, оскільки позивач як балансоутримувач отримував лише 30% від орендної плати, то при визначення сум, які враховуються при встановленні обов`язку особи зареєструватися платником ПДВ, слід приймати до уваги лише 30% від орендної плати, які фактично сплачувалися позивачу.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.
Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до положень п.19-1 ст.19, п.п.20.1.4 п.20. ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82, п.п.69.2 п.69 розділу ХХ “Перехідні положення” Податкового кодексу України та у зв`язку із отриманням інформації про внесення до ЄДР запису про рішення засновників (учасників) припинити юридичну особу (№12241270017042270 від 16.05.2016р.) головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Світланою Лобановою, головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Вікторією Соколюк та головним державним інспектором відділу перевірок податкових агентів управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Ольгою Кутеповою на підставі наказу від 09.08.2022р. №1948-п та направлень на перевірку від 09.08.2022р. №2761, від 12.08.2022р. №2846 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства “Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця” Дніпропетровської міської ради з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2017р. по 31.12.2021р., з питання дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011р. по 08.07.2022р.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 30.08.2022р. №1478/04-36-07-07/13418050, згідно з яким перевіркою, зокрема, встановлено порушення КП “СРБД” вимог п.181.1 ст.181, з урахуванням п.185.1 “б” ст.185, п.п.14.1.185, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183 ПК України внаслідок не реєстрації платником ПІДВ та заниженням у зв`язку із цим податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 2665506 грн.
Вказані висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що відповідно до рядку “ 01” “Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку” податкових декларацій КП “СРБД” з податку на прибуток за 2017-2021 роки склав всього 23532249грн., з яких: у 2017 році - 4506927грн.; у 2018 році - 5529871грн.; у 2019 році - 4774030грн.; у 2020 році - 4498903грн.; у 2021 році - 4222518грн. Протягом 2017-2021р.р. КП “СРБД” отримувало доходи від послуг надання в оренду нежитлових приміщень, які належать на праві власності Дніпровській міській раді, але перебувають на балансі КП “СРБД” на умовах господарського відання, тобто КП “СРБД” є балансоутримувачем цих приміщень, при цьому в укладених із орендарями типових договорах оренди орендодавцем виступає Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, із зазначенням того факту, що об`єкт оренди перебуває на балансі КП “СРБД”, при цьому за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, 70% якої спрямовує до загального фонду місцевого бюджету, а 30% - на рахунок балансоутримувача об`єкта. Загальна сума, задекларована КП “СРБД” у рядку 02 “Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності” податкових декларацій з податку на прибуток за 2017-2021 роки складає 24976грн. у тому числі: 2017 рік – 42251грн., 2018 рік – 26850грн, 2019 рік – ( - 74707грн), 2020 рік – 5300грн., 2021 рік – 25269грн. Перевіркою правильності визначення підприємством фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2017р. по 31.12.2021р. порушень не встановлено. Загальна сума задекларованого КП “СРБД” податку на прибуток за 2017-2021 роки – 17942грн., в тому числі: 2017 рік – 7607грн., 2018 рік – 4833грн., 2019 рік – 0грн. (збиток), 2020 рік – 954грн., 2021 рік – 4548грн. Порушень правильності обчислення КП “СРБД” податку на прибуток за період з 01.01.2017р. по 31.12.2021р. перевіркою не виявлено. Водночас, перевіркою встановлено, що загальна сума - 100% орендної плати становить: 2017 рік – 2107976,13грн., 2018 рік - 3248389,90грн., 2019 рік - 3266066,56грн., 2020 рік - 2734183,92грн., 2021 рік - 2984011,86грн. Відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України під обов`язкову реєстрацію як платника ПДВ підпадає особа, у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість). З урахуванням приписів п.181.1 ст.181, ст.182, ст.183 ПК України обов`язок щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань з ПДВ у суб`єкта господарювання виникає з моменту реєстрації особи платником ПДВ, якщо особа своєчасно подала заяву про реєстрацію платником ПДВ, або з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання Заяви №1-ПДВ, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 1 000 000,0 гривень, у разі якщо платником не подано у визначений термін Заяву №1-ПДВ (вказана позиція також викладена в узагальнюючій податковій консультації щодо окремих питань, пов`язаних з обов`язковою реєстрацією осіб як платників податку на додану вартість, затвердженою наказом ДПС України від 06.07.2012р. №588). Враховуючи фактичну схему роботи КП “СРБД” з надання в оренду приміщень, норма п.п.196.1.15 п.196.1 ст.196 ПК України, яка визначає які саме операції з оплати орендної плати за надане в оренду комунальне майно не є об`єктом оподаткування ПДВ, до позивача не може бути застосована, оскільки об`єкти, які надаються ним в оренду, не є цілісними майновими комплексами, крім того, суми орендної плати зараховуються до бюджету не в повному обсязі (лише 70%). За таких обставин, підприємство зобов`язано було зареєструватись платником ПДВ після того як сума його доходів (100% орендної плати) перевищила 1000 000 грн. - встановлений п.181.1 ст.181 ПК України критерій для обов`язкової реєстрації платником ПДВ. Доходи підприємства перевищили 1000000 грн. у червні 2017 року, отже, оскільки заява на таку реєстрацію підприємством не надана, з 11.07.2017р. операції з надання приміщень в оренду підлягають оподаткуванню ПДВ на загальних підставах. Таким чином, в порушення вимог п.181.1 ст.181, з урахуванням п.185.1 “б” ст.185, п.п.14.1.185, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183 ПК України КП “СРБД” своєчасно не зареєструвалось платником ПДВ і внаслідок цього занизило податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 2665506 грн.
На підставі акту перевірки від 30.08.2022р. №1478/04-36-07-07/13418050 та вищевказаних висновків цього акту в. о. начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Мариною Твердохлєб винесено податкове повідомлення-рішення форми “Р” від 29.09.2022р. №0077500707, яким КП “СРБД” збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 3331882,50грн., в тому числі за основним платежем – 2665506грн. та за штрафними санкціями – 666376,50грн.
Не погодившись за таким рішення відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, суд першої інстанції, виходячи з положень п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183 ПК України, дійшов правильного висновку про те, що особа зобов`язана зареєструватися як платник ПДВ шляхом подання до контролюючого органу відповідної заяви, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень. При цьому, обсяг постачання в розмірі 1000000 грн (без врахування суми податку на додану вартість у ціні придбаних та проданих товарів (робіт, послуг)) має бути досягнуто виключно за рахунок операцій, що підлягають оподаткуванню згідно з     розділом V Податкового кодексу України; у разі неподання такою особою до контролюючого органу реєстраційної заяви, така особа несе відповідальність за ненарахування або несплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.
Вказаний висновок суду першої інстанції не заперечується відповідачем.
Правильним є і висновок суду першої інстанції, що в силу положень пп.196.1.15 п.196.1 ст.196 ПК України, не є об`єктом оподаткування операції з оплати орендної плати за надане в оренду комунальне майно при дотримані наступних умов: в оренду надається цілісний майновий комплекс комунального підприємства (його структурного підрозділу); орендодавцем за договором виступає орган місцевого самоврядування; орендні платежі в повному обсязі зараховуються до місцевого бюджету. У разі недотримання будь-якої із зазначених умов операція з оплати орендної плати надане в оренду комунальне майно підлягає оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку за основною ставкою.
У спірному випадку становлено, що протягом 2017-2021р.р. КП “СРБД” отримувало доходи від послуг з надання в оренду нежитлових приміщень комунальної форми власності, які належать Дніпровській міській раді та перебувають на балансі КП “СРБД” на умовах господарського відання, тобто КП “СРБД” є балансоутримувачем цих приміщень.
Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016р. №29/6 “Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету” 70% від орендної плати надходить до загального фонду міського бюджету, 30% балансоутримувачу. 
Встановлені обставини справи також свідчать про те, що в укладених із орендарями типових договорах оренди орендодавцем виступає Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, із зазначенням того факту, що об`єкт оренди перебуває на балансі КП “СРБД”, а за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, 70% якої спрямовує до загального фонду місцевого бюджету, а 30% - на рахунок балансоутримувача об`єкта, тобто позивача.
Проаналізувавши встановлені обставини справи, суд першої інстанції, приймаючи до уваги положення пп.196.1.15 п.196.1 ст.196 ПК України, дійшов обгрунтованого висновку про те, що операції з надання позивачем в оренду нежитлових приміщень неможливо визнати такими, що звільненні від оподаткування, оскільки предметом оренди не є цілісні майнові комплекси, а суми орендної плати зараховувалися до бюджету не в повному обсязі, а лише 70%.
З цих підстав суд першої інстанції обгрунтовано вказав на правильність позиції контролюючого органу щодо врахування цих операцій при визначенні обов`язку особи зареєструватися платником ПДВ.
В той же час, суд першої інстанції звернув увагу на те, що за наслідками операцій з надання приміщень в оренду, враховуючи рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016р. №29/6, на рахунок позивача сплачувалося лише 30% від орендної плати, а отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, саме фактично сплачені та отримані позивачем суми орендної плати повинні враховуватися при встановленні обов`язку позивача зареєструватися платником ПДВ.
В акті перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, зазначено, що загальна сума орендної плати 100% становить: за 2017 рік - 2107976,13грн., за 2018 рік - 3248389,90грн., за 2019 рік - 3266066,56грн., за 2020 рік - 2734183,92грн., за 2021 рік - 2984011,86грн.
З урахуванням попереднього висновку суд першої інстанції правильно виходив з того, що враховуючи рішення Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016р. №29/6 “Про внесення змін до рішень міської ради в частині надходження плати за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста до міського бюджету” та умови договорів оренди щодо сплати на рахунок балансоутримувача об`єкта саме 30% від орендної плати, КП “СРБД” отримало за договорами оренди нерухомого майна: за 2017 рік - 632393,84грн., за 2018 рік - 974516,97грн., за 2019 рік - 979819, 97грн., за 2020 рік - 820255,17грн., за 2021 рік - 895203,56грн.
Отже, сплачені позивачу суми від орендної сплати не перевищували суму (1000000 гривень), протягом 12 календарних місяців, як умови для виникнення в особи обов`язку зареєструватися платником ПДВ.
В той же час, в акті перевірки зазначено показники фінансової діяльності позивача, які прийнятті до уваги відповідачем при встановленні обов`язку зареєструватися платником ПДВ, а саме: показники податкових декларацій КП “СРБД” з податку на прибуток підприємств за 2017-2021р.р. відповідно до яких: рядок 01 “Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку” цих податкових декларацій такий дохід позивача склав: у 2017 році - 4506927грн.; у 2018 році - 5529871грн.; у 2019 році - 4774030грн.; у 2020 році - 4498903грн.; у 2021 році - 4222518грн.
Тобто, як правильно зазначав відповідач, показники податкової звітності свідчили про те, що отриманий позивачем дохід протягом 12 послідовних місяців, свідчив про перевищення суми, з якою закон пов`язує виникнення в особи обов`язку зареєструватися платником ПДВ.
У свою чергу, судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачем те, що дохід від будь-якої діяльності, зазначений у рядку “ 01” вказаних податкових декларацій позивача, складається з чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інших операційних доходів та інших доходів. Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи та інші доходи зазначаються у фінансовій звітності підприємства, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000р. №39, у “ 2000”, “ 2120” та “ 2240” рядках, відповідно.
Так, у рядку 2240 “Інші доходи” звітів про фінансові результати КП “СРБД” вказано амортизацію безоплатно отриманого майна, а саме: у 2017 році амортизація безоплатно отриманого майна складала 3834171,22грн.; у 2018 році - 4553905,41грн.; у 2019 році - 3794210,19грн.; у 2020 році - 3678648грн.; у 2021 році - 3327314,56грн., що також підтверджується Додатком №6 до акта перевірки від 30.08.2022р. №1478/04-36-07-07/13418050 (рядок 2240 “Інші доходи” Амортизація безоплатно отриманого майна.
При цьому, в силу приписів п.п.197.1.16. п.197.1 ст.197 ПК України звільняються від оподаткування операції з безоплатної передачі об`єктів з балансу юридичної особи будь-якої форми власності на баланс іншої юридичної особи, яка перебуває в державній або комунальній власності, що проводяться за рішенням органу державної влади України або органу місцевого самоврядування, прийнятим у межах їх повноважень та за рішенням юридичних осіб, у разі передачі основних засобів інфраструктури залізничного транспорту, незалежно від того, чи є суб`єкти операції платниками податку.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, операції з амортизації безоплатно отриманого майна звільняються від оподаткування ПДВ та, відповідно, не враховуються для визначення необхідного обсягу постачання (1000000грн) для цілей реєстрації особи як платника ПДВ. 
Вказаний висновок суду першої інстанції відповідачем не заперечується та як вбачається з акту перевірки відповідач фактично також виходив з такої ж позиції, оскільки на сторінках 9-11 акта перевірки розрахунку податкового зобов`язання з ПДВ, здійсненого контролюючим органом, суми амортизації безоплатно отриманого майна до нього не включалися.
Отже, дохід КП “СРБД”, за виключенням сум амортизації безоплатно отриманого майна, які не можуть приймати участь в розрахунку обсягу постачання для цілей обов`язкової реєстрації платником ПДВ, склав: у 2017 році – 672 755,92грн. (4506927грн. - 3834171,22грн.); у 2018 році - 975 965,59 грн. (5529871грн. - 4553905,41грн.); у 2019 році - 979 819,86грн. (4774030грн. - 3794210,19грн.); у 2020 році - 820 255,08 грн. (4498903грн. - 3678648грн.); у 2021 році - 895 203,41грн. (4222518 грн. - 3327314,56грн.).
Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що кожного року протягом 2017-2021р.р. обсяг постачання для цілей обов`язкової реєстрації платником ПДВ у позивача не перевищував 1000000 гривень, що свідчить про неправомірність позиції контролюючого органу, яка стала підставою для нарахування позивачу спірних податкових зобов`язань з ПДВ.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі №160/6373/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошені 12.11.2024
Повний текст судового рішення виготовлено 13.11.2024
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк