ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3858/24  Номер провадження 33/814/1159/24	Головуючий у 1-й інстанції ДЯДЕЧКО І. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Голубенко В.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1 – адвоката Голубенко Володимира Петровича  на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 жовтня 2024 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 09.11.2023 року о 13 год. 00 хв. в м. Кременчук за адресою: Занасипський шлях, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, висновок лікаря нарколога від 09.11.2024, лікар Останін, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Голубенко В.П. подавши апеляційну скаргу, в якій просить постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2024 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема Конституції України та КУпАП, а тому є незаконною та необґрунтованою. 
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що окрім медичного висновку від 09.11.2023 року, який не є дійсним, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а всі додані до протоколу докази, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 21.07.2024 року. 
Крім того, посилається на те, що висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 про доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, не ґрунтується на відповідних доказах та чинному законодавстві України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.11.2023 року о 13 год. 00 хв. в м. Кременчук за адресою: Занасипський шлях, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, висновок лікаря нарколога від 09.11.2024, лікар Останін, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №045879, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, рапортами, відеозаписами долученими до матеріалів справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що окрім медичного висновку від 09.11.2023 року, який не є дійсним, в матеріалах справи відсутні будь-які докази перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а всі додані до протоколу докази, спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 21.07.2024 року, апеляційний суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.
Із долучено до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №045879 вбачається, що 09.11.2023 року о 13:50 водій ОСОБА_1 керував т/з Ваз 210994-20 НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджує висновок лікаря №221 від 09.11.2023 року.
Крім того, із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 210994-20 під керуванням водія ОСОБА_1 , так як згідно з висновку лікаря-нарколога №221 від 09.11.2023 року було визнано, що 09.11.2023 року водій  ОСОБА_1  перебував у стані наркотичного сп`яніння., тому відповідно до вище зазначеного було складений протокол про адміністративне правопорушення(хронологічний відрізок 09:53:15 – триває далі). Під час спілкування з останнім працівник поліції повідомив про виявленні в нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився (хронологічний відрізок 09:57:35 – триває далі). В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння результат якого виявився негативним. В подальшому працівник поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки останній 09.11.2023 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога. На відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 зі змістом висновку, а останній заперечував та повідомив, що буде оскаржувати його в суді. В подальшому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд не бере до уваги, так як матеріали справи місять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №04579, висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №221 від 09.11.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Як вбачається із матеріалів справи, 09.11.2023 року о 14 год. 00 хв. лікарем-наркологом ОСОБА_2 було проведено огляд ОСОБА_1 .. Для проведення лабораторної діагностики у ОСОБА_3 були відібрані біологічні зразки (сеча). Лабораторний аналіз проведено 22.11.2023 року, тому скласти протокол про адміністративне правопорушення в день зупинки не можливо, так як результати дослідження не були готові.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Голубенко В.П. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Голубенко Володимира Петровича – залишити без задоволення.
Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 жовтня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин