ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 жовтня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 743/846/24
Головуючий у першій інстанції - Кравчук  М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1158/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого- судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.

учасники справи: 
позивач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк"
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області у складі судді Кравчук М.В. від 02 липня 2024 року, місце постановлення ухвали - смт Ріпки, про відмову у забезпеченні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

                         В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року АТ "Райффайзен Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 409 269 грн. 93 коп. Також позивачем було подано  до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач, із посиланням на статті: 149-154 ЦПК України, просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме, на належну відповідачу земельну ділянку із кадастровим номером 7424482800:05:001:0036, площею 2 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Присторонь. Підставою для забезпечення позову Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" вказувало ті обставини, що відповідачем в ході розгляду даної справи можуть вчинятись дії щодо відчуження об`єкта нерухомості, що у подальшому може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.07.2024 року відмовлено у забезпеченні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.    
Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 02.07.2024 року, відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що зазначаючи про те, що відповідачем під час розгляду справи можуть вчинятись дії щодо відчуження об`єкта нерухомості на користь третіх осіб, позивач жодним чином таке припущення не обґрунтував до розумного ступеня достовірності. При цьому, позивач жодним чином також не обґрунтував відсутності у відповідача об`єктивної можливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог без застосування заходів забезпечення позову (наприклад, відсутності джерел доходу тощо). Суд першої інстанції зазначив, що заява про забезпечення позову не обґрунтована позивачем за критерієм об`єктивного існування наведених ризиків, на необхідності встановлення існування яких наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 року. Враховуючи, що забезпечення позову є крайнім заходом втручання держави, в тому числі, але не виключно, у право приватної власності та свободу розсуду щодо його об`єктів, що є суттю такого права, суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у заявленому вигляді, з причини відсутності належного обґрунтування його необхідності, як того вимагають положення п.4 ч.1 статті 151 ЦПК України.

В апеляційній скарзі АТ "Райффайзен Банк" просить скасувати ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.07.2024 року у справі №743/546/24, та постановити нову ухвалу, якою заяву AT "Райффайзен Банк" задовольнити у повному обсязі, та вжити заходи для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно позичальника - ОСОБА_1 , а саме, на земельну ділянку, кадастровий номер 7424452800:05:001:0036, площею 2 га, адреса: Чернігівська обл., Ріпкинський р., с. Присторонь. Апелянт також ставив питання про стягнення із ОСОБА_1 на користь AT "Райффайзен Банк" судових витрат по сплаті судового збору. Доводи апеляційної скарги АT "Райффайзен Банк" вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 02.07.2024 року підлягає скасуванню, оскільки при її постановленні суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для забезпечення позову. В доводах апеляційної скарги АT "Райффайзен Банк" зазначає, що в обґрунтування відмови у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів для забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, належне позичальнику, не обґрунтувавши реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, а саме, реалізація майна чи підготовчі дії щодо його реалізації. Апелянт стверджує, що інститут забезпечення позову саме i створено для того, щоб тимчасово, а саме, на період 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, унеможливити для відповідача здійснення реалізації майна чи здійснення підготовчих дії до його реалізації. За доводами апелянта, ухилення позичальника від виконання своїх зобов`язань підтверджується розрахунком заборгованості, який було надано до суду станом на 20.11.2020 року, листом-вимогою від 24.11.2020 року за вих.№114/5-202889 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, які позичальник проігнорував. Доводи апеляційної скарги АТ "Райффайзен Банк" стверджують, що відповідач не виконує взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від запропонованих програм рефінансування, припинив відповідати на телефонні дзвінки працівників банку, у зв`язку з чим банк змушений був звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Апелянт вказує, що існують всі підстави забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача, в межах суми позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги того факту, що позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно в межах суми позовних вимог, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не може навіть потенційно спричинити збитки відповідачу або третім особам, та очевидно, не спричинить невідновлювальної шкоди відповідачу або третім особам. За даних обставин, апелянт вважає, що суд першої інстанції повинен був вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на майно відповідача, про яке вказував позивач. 

В судове засідання апеляційного суду сторони спору, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.83,84), не з`явились. 
30.10.2024 року на адресу апеляційного суду від позивача АТ "Райффайзен Банк" надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ "Райффайзен Банк".    
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.  
Відповідно до приписів ч.1 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і підписується заявником. Частина 10 статті 151 ЦПК України визначає, що, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що отримана 27.06.2024 року судом першої інстанції у паперовій формі заява АТ "Райффайзен Банк" про забезпечення позову (а.с.45), не підписана власноручно представником АТ "Райффайзен Банк" Науменко О.В., повноваження якої на представництво інтересів АТ "Райффайзен Банк" в суді підтверджено копією довіреності №6-22/н від 17.01.2022 року (а.с.7-8), копією посадової інструкції провідного менеджера    з    претензійно-позовної    роботи    АТ     "Райффайзен  Банк" (а.с.9-10),  копією  Статуту  АТ  "Райффайзен  Банк" (а.с.11-12), витягом з наказу АТ "Райффайзен Банк" №1617 К від 03.07.2019 року про переведення Науменко О.В. на посаду провідного менеджера з претензійно-позовної роботи з 03.07.2019 року  (а.с.13). 

У відповідності до ч.9 статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який не може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Приписами ч.1, ч.2 статті 175 ЦПК України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема, визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.     

Приймаючи до уваги вказані вище норми Закону, позовна заява має бути підписана позивачем або його представником. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним Законом не допускається. З урахуванням положень ч.8 статті 14 ЦПК України, позовна заява може містити електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Вищезазначені приписи Закону кореспондуються із положеннями ч.8 статті 43 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Отже, скріплення позовної заяви підписом позивача, його представника або іншої особи, якій Законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, має бути виконано власноручно у спосіб, визначений ч.8 статті 43, ч.2 статті 175 ЦПК України. Відсутність підпису не підтверджує волевиявлення особи на подання до суду відповідного документа.

У разі недотримання вказаних вище вимог, процесуальний Закон не передбачає можливості залишення позовної заяви без руху, для підтвердження волевиявлення позивача, а в залежності від стадії процесу, встановлює безумовні наслідки, зокрема, повернення позовної заяви і доданих до неї документів зі стадії відкриття провадження у справі (п.1 ч.4 статті 185 ЦПК України) або залишення позову без розгляду, після відкриття провадження у справі, на підставі п.8 ч.1 статті 257 ЦПК України.

Як встановлено апеляційним судом в ході розгляду справи, подана до суду першої інстанції у паперовій формі заява Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову (а.с.45), не підписана власноручно представником АТ "Райффайзен Банк" Науменко О.В. За даних обставин, не можна вважати підтвердженою волю позивача на настання відповідних правових наслідків за його заявою про забезпечення позову, саме станом на час ініціювання її судового розгляду.

За даних обставин, суд першої інстанції мав повернути заяву позивача про забезпечення позову і додані до неї документи, зі стадії відкриття провадження у справі, згідно п.1 ч.4 статті 185 ЦПК України, натомість, суд першої інстанції розглянув по суті заяву позивача АТ "Райффайзен Банк" про забезпечення позову.   

Приписами ч.1 статті 377 ЦПК України регламентовано, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги вищезазначене, доводи апеляційної скарги про обгрунтованість вимог поданої АТ "Райффайзен Банк" заяви про забезпечення позову, не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки дана заява не підписана власноручно уповноваженим на це представником  АТ "Райффайзен Банк" .   

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.07.2024 року про відмову у забезпеченні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, необхідно скасувати. При цьому, заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову у справі №743/846/24 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, необхідно залишити без розгляду.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" необхідно задовольнити частково. Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.07.2024 року про відмову у забезпеченні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати. При цьому, заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову у справі №743/846/24 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, необхідно залишити без розгляду.

Керуючись: п.8 ч.1 статті 257, статтями: 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" - задовольнити частково. 

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 липня 2024 року про відмову у забезпеченні позову Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати.

Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про забезпечення позову у справі №743/846/24 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                            Судді: