Справа № 155/1253/24  Провадження №33/802/692/24 	Головуючий у 1 інстанції:Яремчук С. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2024 року щодо неї,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, 
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1  притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 20 липня 2024 року о 21 годині 06 хвилин на автодорозі О-030214 сполученням Мар`янівка-Довгів, керувала автомобілем Nissan Almera, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Алкофор-507», тест №51, результат тесту становить 1,85‰. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. Вказує на те, що єдиний доказ перебування її в стані алкогольного сп`яніння це є чек приладу «Алкофор 507», який вважає недійсним тому, що мундштук був розпакований. Зазначає на те, що їй не було запропоновано пройти повторний огляд в медичному закладі. Крім того, вказує на те, що всі її підписи та записи в адміністративних матеріалах здійснювала за вказівкою інспектора та вона на той момент перебувала у стані глибокого стресу. Просить постанову судді скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в її діях адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином та завчасно повідомлялася про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою, яка міститься у матеріалах справи (а.с.48).
Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від неї не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, її неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №059917 від 20 липня 2024 року, в якому  ОСОБА_1  у відповідній графі протоколу власноручно зазначила: «згідна»  (а.с.2); роздруківкою з приладу «Алкофор 507», щодо проходження  ОСОБА_1  огляду на стан алкогольного сп`яніння, проба позитивна 1,85‰, тест №00051, проведений 20 липня 2024 року о 21 годині 28 хвилин (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 липня 2024 року згідно з яким  ОСОБА_1  проходила огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20 липня 2024 року згідно з яким  ОСОБА_1  пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор-507», результат тесту 1,85‰, з результатом огляду згідна, що підтверджується особистим підписом  ОСОБА_1  (а.с.5); відеозаписами з бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції, після чого остання пройшла огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор-507», результат тесту 1,85‰, щодо результату проведеного огляду не заперечила (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.
А п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказують на те, що огляд  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений належним чином. Ними зафіксовані реальні дані, які дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.
Про застосування нагрудних бодікамер, а також про долучення до матеріалів справи відеозапису, вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що вона не вживала алкогольних напоїв та не перебувала у стані алкогольного сп`яніння оскільки вони є голослівними та спростовуються відеозаписами наявними в матеріалах справи та результатом огляду на стан сп`яніння, який становить 1,85‰ (а.с.3, 4, 5, 11).
Поліцейський вправі був пред`явити до ОСОБА_1 вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності ознак алкогольного сп`яніння. Результат даного огляду становив 1,85 ‰ (а.с.3) .
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_3 погодилась пройти тест на місці зупинки так, як у неї були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (21:09 час на відео). Поліцейський дістав запакований мундштук та ОСОБА_1 сама його розпакувала, зробивши декілька невдалих спроб продути драгер працівник поліції ОСОБА_1 запропонував проїхати в медичний заклад (21:12 час на відео). Поведінка ОСОБА_1 не відповідала дійсності, оскільки вона досить тривалий час сміялась, затягувала час, продуваючи по секунді у драгер та маневрувала продуви, уникаючи відповідальності. Поліцейський багато разів просив її заспокоїтись та пройти огляд на стан сп`яніння. Знов запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні (21:17 та 21:24 час на відео). Після тривалих спроб проходження тесту результат був позитивний, який становив 1,85‰, з чим і погодилася сама ОСОБА_1 , на проходженні повторного огляд на визначення такого стану в найближчому закладі охорони здоров`я не наполягала (а.с.11). 
Також, згідно відеозапису, ОСОБА_1 зі всім була згідна, сама засвідчила все власноручним підписом та записом у поясненнях протоколу «Згідна» (22:31 час на відео) (а.с.11).
Тому і доводи апелянта про те, що їй не було запропоновано проїхати у медичний заклад є безпідставними та не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки працівниками поліції декілька разів було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у лікарні, що відображено на відеозаписі (а.с.11).
Вказані відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Доводи апеляційної скарги про те, що чек приладу «Алкофор 507» не можна вважати доказом, який вказує на перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є необґрунтованими.
Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Алкофор 507» передбачено перевірку калібровки кожні 6 місяців з можливістю збільшення інтервалів між калібровками до 1 року.
З роздрукованого чеку приладу «Алкофор 507», за допомогою якого ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 11.03.2024, а проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився 20.07.2024, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Алкофор 507» (а.с.3). 
З врахуванням наведеного, враховуючи зміст відеозапису з бодікамер працівників поліції, а також поведінки та маневрування продувів на протязі тривалого часу ОСОБА_1 , не заперечення щодо ступені алкогольного сп`яніння останньої, який становить 1.85‰, підстав для визнання недійсним результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу «Алкофор 507», апеляційний суд не вбачає.
Щодо доводів ОСОБА_1 що всі її підписи та записи в адміністративних матеріалах здійснювала за вказівкою інспектора апеляційний суд зазначає таке.
Згідно відеозапису вбачається, що будь якого тиску зі сторони працівників поліції щодо ОСОБА_1 не чинилось (а.с.11).
Разом з тим, ОСОБА_1 не надала жодних доказів про те, що вона зверталась до відповідних органів щодо тиску зі сторони працівників поліції при проведенні її огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, дані твердження ОСОБА_1 апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки належним чином не спростовують сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 вересня 2024 року щодо неї – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов