ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/661/24  Номер провадження 33/814/1269/24	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі прокурора Панасенко В.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Панасенка Вадима Валерійовича на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним і піддано стягненню по ч. 4 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн з конфіскацією знарядь та засобів вчинення правопорушення та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 012804 від 26 квітня 2024 року, ОСОБА_1 26 квітня 2024 року, о 06 годині 00 хвилин, на ставку в селі Балюки Миргородського району Полтавської області, ловив рибу сітками лісковими на дерев`яному човні забороненими знаряддями лову, чим грубо порушив ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", розділ IV п. 1 п.п. 1 Правил любительського і спортивного рибальства, що затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року №19, який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за №269/3562, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, який просить скасувати постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 травня 2024 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не згоден з рішенням суду, вважає, що суд при прийнятті постанови не повно з`ясував всі обставини справи, що призвело до невірних висновків.
Акцентує увагу, що за вище вказаним фактом від 26 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 249 КК України. Кримінальне провадження № 12024175610000070 на даний час розглядається у Великобагачанському районному суді Полтавської області.
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що прокурор не приймав участь у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а про винесену постанову дізнався під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ч. 4 ст. 85 КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).
Як вбачається із постанови судді районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП за те, що він 26 квітня 2024 року, о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 на ставку в селі Балюки Миргородського району Полтавської області, ловив рибу сітками лісковими на дерев`яному човні забороненими знаряддями лову, чим грубо порушив ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", розділ IV п. 1 п.п. 1 Правил любительського і спортивного рибальства, що затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року № 19, який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за № 269/356.

Однак, з таким висновком суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.
Так, перевіривши наведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суддя апеляційного суду погоджується із доводами апеляційної скарги, оскільки суд першої інстанції не з`ясував в повній мірі обставин даного провадження, чим допустив неповноту розгляду справи, що потягло за собою не перевірку в діях ОСОБА_1 ознак складу інкримінованого йому правопорушення.
Так згідно протоколу про адміністративного правопорушення та доданих до нього матеріалів ОСОБА_1 26 квітня 2024 року, о 06 годині 00 хвилин, на ставку в селі Балюки Миргородського району Полтавської області, ловив рибу сітками лісковими на дерев`яному човні забороненими знаряддями лову, та зважаючи на виловлену велику кількість риби, завдав збитків на суму 157709 грн., що є істотною шкодою.
Виходячи з вказаних вище обставин, за цим же фактом стосовно ОСОБА_1 підрозділом дізнання відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР за №12024175610000070 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та розпочато розслідування. 
У цьому кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 12024175610000070 від 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 оголошено підозру за частиною 1 статті 249 КК України на обвинувальний акт скеровано до Великобагачанського районного суду Полтавської області де ухвалою суду першої інстанції від 30 серпня 2024 року кримінальне провадження призначено до розгляду.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10 грудня 2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», відповідальність за злочин, передбачений ст.249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи було заподіяну істотну шкоду.На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, 
зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч.3 або ч.4 ст. 85 КпАП. 
Відповідно такси для обчислення шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, вбачається, що в даному випадку розмір було встановлено розмір істотної шкоди – 157709 грн (а.с.3).
В даному випадку в діях ОСОБА_1 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.85 КУпАП, є безпідставним та невмотивованим, не підтверджений належними та допустимими доказами.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, як незаконна, необґрунтована та невмотивована, винесена з істотним порушенням вимог КУпАП, судовий розгляд проведено не повно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В : 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року – задовольнити.
Поновити прокурору Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Панасенку Вадиму Валерійовичу строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області. – задовольнити.
Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 травня 2024 року - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                               Г.Л. Карпушин