Справа № 159/4325/24  Провадження №33/802/611/24 	Головуючий у 1 інстанції:Чалий А.В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25.06.2024 о 16 год. 00 хв., в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 20.1 Кодексу поведінки працівників до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме без поважних причин не прибув для подальшого проходження служби до прикордонної комендатури швидкого реагування та службові обов`язки в той день не виконував, чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Стверджує, що його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки про розгляд справи, який відбувся 08 липня 2024 року, він не знав та про її розгляд належним чином повідомлений не був. 
Водночас, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №288483 від липня 2024 року оформлений з порушенням вимог ст.ст. 254, 257 КУпАП, пункту 2 розділу III Інструкції 898, а тому є неналежним та не допустимим доказом у справі, оскільки був оформлений не своєчасно (з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення минуло більше 24 годин), був оформлений не на спеціальному бланку, що містить серію та номер, а на звичайному папері без елементів захисту, фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а саме: не зазначено у фабулі місце вчинення адміністративного правопорушення, невірно в фабулі зазначено нормативні акти, які передбачають відповідальність за дане правопорушення. 
З огляду на вищевикладене просить оскаржуване рішення щодо нього за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
Крім цього,  ОСОБА_1 було заявлено клопотання в якому останній просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, так як вважає його пропущеним з поважних на те причин.
ОСОБА_1  будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.74), а також довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», в судове засідання 16.10.2024 року не з`явився, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подав.
Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу до наступного висновку.
Перш за все, враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 08.07.2024 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.
Водночас, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Судові повістки направляються судом за місцем проживання особи, згідно відомостей, що містяться в матеріалах справи.
З оскаржуваної постанови встановлено, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції проводився без участі ОСОБА_1 . При цьому суд вважав, що останній про нього повідомлявся належним чином.
Проте з такими висновками суду неможна погодитися. Суд, у відповідності з вимогами ст.7 КУпАП, повинен здійснювати судочинство в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності.
Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду на 08 липня 2024 року. 
Вищенаведене свідчить про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була належним чином, у спосіб визначений діючим законодавством, повідомлена про день та час розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2024 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що матеріали справи не містять доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №288483 від 02.07.2024 року за ч.2 ст. 172-15 КУпАП в якому вказано дату, час та місце вчинення правопорушення, наказом №196-АГ від 30.01.2023 року про організаційні заходи щодо протидії військовим адміністративним правопорушенням, наказом №1705-АГ від 01.07.2024 року про результати службового розслідування, висновком службового розслідування №03.2/129/24-ВН від 01.07.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.06.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26.06.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 26.06.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.06.2024 року.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
Не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього. Зі змісту протоколу наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також підпис ОСОБА_1 у згаданому протоколі свідчить, що останній з ним ознайомлений, проте зазначив, що не згідний з протоколом.
Посилання апелянта на те, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки тільки після з`ясування всіх обставин правопорушення та встановлення причетності особи до вчиненого правопорушення уповноважена особа складає протокол, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.
Складений протокол відповідає загальним положенням ст. 256 КУпАП, містить в собі всі необхідні реквізити, підписи посадових осіб, фабулу інкримінованого правопорушення, належним чином оформлені додатки, особисті пояснення ОСОБА_1 у яких він зазначив, що 25.06.2024 не прибув до загону тому, що погано себе почував, прийняв ліки та заснув, тому підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, не заслуговують на увагу.
Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
За ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, ОСОБА_1 вчинено було 25 червня 2024 року.
Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 16.10.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 268, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити особі, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1  строк апеляційного оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2024 року в даній справі.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2024 року в даній справі скасувати та постановити нову, якою визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк