УХВАЛА
17 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 932/3092/23
провадження № 61-15919ск24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив витребувати у ОСОБА_2 із чужого незаконного володіння на свою користь квартиру  
АДРЕСА_1 рішенням від 14 лютого 
2024 року відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дніпровський апеляційний суд постановою від 24 вересня 2024 року змінив рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову. В іншій частині рішення  суду першої інстанції залишив без змін.
30 листопада 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Племянніков Б. Д., через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року у вказаній справі, за змістом якої просить скасувати оскаржені судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Зважаючи на те, що позовну заяву ОСОБА_1 було подано у 
березні 2023 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2023 року.
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.
В цій справі пред`явлено позовну вимогу майнового характеру про витребування майна з чужого незаконного володіння.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі 
№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості -визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі 
№ 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
З поданої касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду у повному обсязі. Ціну позову скаржник не зазначає.
Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання, тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка квартири АДРЕСА_1 ).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн).
Отже, заявникові слід надати належні докази вартості спірного нерухомого 
майна - квартири АДРЕСА_1 (наприклад, позовна заява з визначеною ціною позову, експертний висновок тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви, та власноруч обчислити суму судового збору за 
формулою: С = (А х 1%)) х 200%, де «С» - остаточна сума судового збору, а 
«А» - вартість спірного нерухомого майна, встановлена у визначеному законом порядку, при цьому добуток «А х 1%» повинен становити не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у 
м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати (доплати) судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
Згідно пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Всупереч вказаній нормі касаційна скарга не містить відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету учасників справи.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Частиною шостою статті 43 ЦПК України встановлено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України уразі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. 
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Скарга подана заявником за допомогою підсистеми «Електронний суд», проте доказів направлення копій касаційної скарги всім без виключення учасникам справи заявником не надано.
За таких обставин, заявник має право надати докази надсилання касаційної скарги до електронних кабінетів відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 (у разі наявності у них електронних кабінетів), або докази надсилання листом з описом вкладення усім учасникам справи копії редакції касаційної скарги.
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                       І. В. Литвиненко