УХВАЛА
 
01 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 210/574/19
провадження № 51-2166 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року щодо останнього,
установив:
Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 , вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цю касаційну скаргу належить залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається із змісту касаційної скарги, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, захисник порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги захисник, вказує про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 333 та 290 КПК України, оскільки йому не були відкриті додаткові матеріали провадження, а саме копії документів, які надійшли на запит суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 . 
Крім того зазначає що засуджений нібито взагалі був позбавлений права на ознайомлення із копіями цих документів, що вважає порушенням права на захист та рівність сторін у кримінальному провадженні.
Однак, посилаючись на вказані норми процесуального права, захисник не обґрунтовує як зазначені, на його думку, порушення вплинули на законність вироку в частині кваліфікації дій засудженого за ст. 391 КК України, що було б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Зокрема, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду, захисник не заперечує виконання судом вимог ч. 2 ст. 439 КПК України, на підставі, яких суд апеляційної інстанції встановлював достовірність доказів, про які заявляв захисник у своїй апеляційній скарзі щодо обсягу повноважень службових осіб, проте фактично не погоджується із підставами з яких його апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Відповідно до даних із наявного у суді касаційної інстанції провадження, оскаржуваний захисником вирок суду першої інстанції вже тричі був предметом перегляду суду апеляційної інстанції. Попередні ухвали суду апеляційної інстанції скасовані касаційним судом у зв`язку із не дослідженням, у ході апеляційної процедури, порушеного стороною захисту питання про те, чи були посадові особи, окремо за кожним інкримінованим ОСОБА_5 епізодом, тими суб`єктами, які мають право, за диспозицією ст. 391 КК України, висувати вимогу адміністрації установи виконання покарань, що прямо впливає на законність таких вимог.
У зв`язку із цим в одному із попередніх апеляційних розглядів прокурором заявлялось клопотання про витребування судом посадових інструкцій службових осіб установи виконання покарань, але суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 404 КПК України, що було підставою для здійснення чергового касаційного розгляду .
02 листопада 2023 року, за результатами розгляду касаційної скарги прокурора, Касаційний кримінальний суд ухвалив постанову, якою скасував попередню ухвалу Дніпровського апеляційного суду та зазначив про необхідність у повному обсязі виконати вказівки Касаційного кримінального суду, викладені в постановах від 16 листопада 2022 року та 02 листопада 2023 року. 
Отже, усуваючи недоліки цієї касаційної скарги, захиснику належить врахувати наведене і зазначити, які конкретно істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, були порушені судами та могли бути безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Окремо належить зауважити, що процесуальний закон надає сторонам право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження у суді, в якому перебуває справа.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Тому касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції, особа, яка подала касаційну скаргу має підтвердити, що не пропустила цей строк.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського районного суду м.  Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2024 року щодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                          ОСОБА_3