ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/521/24 Справа № 695/4534/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Бойко Н. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

18 жовтня 2024 року                                                          м. Черкаси   

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що водій  ОСОБА_1 05 листопада 2023 року о 22 годині 56 хвилин в с. Софіївка, пров. Шляховий керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер Драгер, результат 0,33 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі – ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що суд неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою помилкове вирішення.
Вказує про не роз`яснення ОСОБА_1 його права та обов`язки поліцейськими, які здійснили особистий огляд та огляд автомобіля з порушенням ст. 264 КУпАП без присутності двох понятих, під час якого здійснювали моральний та психічний тиск на ОСОБА_1 . Затим працівники поліції, не назвавши будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. Той пройшов тест на алкогольне сп`яніння за допомогою невідомого пристрою, марка якого не зазначена. Далі працівник поліції повідомили того, що він керує транспортним засобом начебто в стані алкогольного сп`яніння та склали протокол. 
Відзначає про відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який повинен був складатися працівниками поліції в двох екземплярах, один з яких вручається особі, що проходила огляд, а другий - долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. 
Крім того у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я не зазначено час його складання, а також в ньому зазначено, що водій відмовився проходити огляд, що суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, в якому він обвинувачується, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.
В обґрунтування апеляційних вимог приводить зміст положень ст. 255 КУпАП та ст. 62 Конституції України.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №309290 від 05 листопада 2023 року ОСОБА_1 05 листопада 2023 року о 22 годині 56 хвилин в с. Софіївка, пров. Шляховий керував автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестер Драгер, результат 0,33 проміле. Водночас ОСОБА_1 в цьому протоколі зробив власноручний запис, згідно з яким той визнав, що вжив два ковтка пива алкогольного, також вказав, що більше керувати в нетверезому стані не буде. 
Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
У відповідності до національного законодавства протокол  про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Наведені у протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції іншими доказами.
Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №309290 назви спеціального технічного приладу не впливає на висновки суду, адже назву цього пристрою вказано у результатах тесту газоаналізатора Alcotest 6810 від 05 листопада 2023 року, згідно з яким 05 листопада 2023 року о 23.14 год проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 0,33 проміле, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та підписав його. 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поліцейським СРПП Золотоніського РВП ОСОБА_3 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ALKOTEST- 0561, тест №4903 та встановлено у даного водія позитивний результат 0,33 проміле.
Апеляційний суд враховує, що цей акт не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та був витребуваний судом під часу розгляду справи. Утім відсутність даних про складання цього акту після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зі застосуванням спеціального технічного приладу не є підставою для закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, адже цей доказ не єдиним та вирішальним в цій справі.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції від 05 листопада 2024 року до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова та проведено огляд приладом Драгер з результатом 0,33 проміле. Водій ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Час, не вказаний у цьому направлені, не має істотного значення для висновків суду, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, погоджуючись з результатами проведеного поліцейським огляду.
Окрім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції. Суд першої інстанції надав детальний аналіз змісту цього відеозапису, встановивши, що при фіксації вказаних обставин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 говорив, що вживав алкоголь, добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, був ознайомлений з його результатом - 0,33 проміле. Затим підписав чек Драгера. Отже, як зазначив суд у постанові, в ході фіксації вказаних обставин під час складання протоколу ОСОБА_1 неодноразово погоджувався з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер, жодного разу не повідомив, що не погоджується з результатом зазначеного приладу. 
Даний відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності з боку працівників поліції будь-яких ознак впливу на  ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб. 
Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. 
Апеляційний суд відкидає доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 , через не роз`яснення тому прав. 
З цього приводу слід зауважити, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де наявні графи про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП
Частина ч. 4 статті 256 КУпАП передбачає обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
За таких обставин, відсутність зафіксованих даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
У цій справі апеляційний суд виходить з того, що наведене апелянтом порушення права на захист не призвело до отримання доказів, в апеляційній скарзі не порушується питання про не додержання гарантій справедливого розгляду обвинувачення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що норми закону, наведені апелянтом, не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Суд зазначає, що коли сторона вимагає скасування судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час провадження у справі, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході провадження. 
У цій справі апеляційним судом не встановлено, порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 чи загальних засад при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.
Разом з тим, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції приймав участь захисник Бочаров О.М., надавав відповідні доводи щодо заперечення винуватості ОСОБА_1 та підстав для закриття справи, котрі були належним чином розглянуті судами. 
За таких обставин апеляційній суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_1 , яке могло бути підставою для скасування судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бочарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В.Ф. Люклянчук