ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6742/24 Справа № 208/2900/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 39 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Сахарові Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, про скасування державної реєстрації, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , він є єдиним сином та єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті.
15 березня 2023 року звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, проте, постановою Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 17 березня 2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини.
Окрім того, у постанові Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 17 березня 2023 року зазначено, що спадкова справа відкрита 02 травня 2022 року №390/2022 за заявами інших спадкоємців, а саме сестри померлого ОСОБА_4 , яка відмовилась від спадщини на користь своєї доньки (племінниці померлого) ОСОБА_1 , яка 02 травня 2022 року подала заяву про прийняття спадщини та отримала 27 січня 2023 року та відповідно стала власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що повинен був звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до 25 січня 2023 року, однак звернувся лише 15 березня 2023 року, тобто не через 10 місяців, а через 11 місяців та 20 днів.
Вважає пропущений строк звернення в межах півтора місяця є незначним та пропущеним з поважних причин, оскільки він тривалий час перебував на лікуванні, в нього відбувалося погіршення стану здоров`я, проходив довготривале лікування, оскільки у нього відбувалося загострення хронічних хвороб, що підтверджується лікарськими виписками.
Отже, постійні систематичні його звернення до лікарів з хронічними хворобами та їх загостреннями доводить дійсно постійно хворобливий стан, що і призвело до пропуску строку на прийняття спадщини. Однак, незважаючи на безліч хвороб та постійні ускладнення станів, він не допустив надто довгого пропуску строку для прийняття спадщини.
Зазначає, що 25 січня 2023 року закінчився строк для прийняття ним спадщини після смерті батька, у ОСОБА_1 , як і у інших можливих спадкоємців ОСОБА_3 , право на спадкування з`явилось після 25 січня 2023 і тривало протягом трьох місяців, однак ОСОБА_1 через день, а саме 27 січня 2023 року отримала свідоцтво про право власності на квартиру.
Свідоцтво про право власності, видане на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-84, видане 27 січня 2023 року, зареєстроване ОСОБА_5 , Перша кам`янська державна нотаріальна контора, Кам`янський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська області, видано завчасно з порушенням норм чинного законодавства.
За таких обставин, просив визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць, з часу набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька; визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер: 1-84, виданий ОСОБА_1 27 січня 2023 року; скасувати державну реєстрацію, проведену 27 січня 2023 року щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру, загальною площею 42,2 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .
Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю в один місяць, з часу набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер: 1-84, виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавник: ОСОБА_5 , державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.
Скасовано державну реєстрацію, проведену 27 січня 2023 року ОСОБА_5 , Перша кам`янська державна нотаріальна контора, Кам`янський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська область в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру, загальною площею 42,2 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплату судового збору. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку зі змінами в законодавстві, пов`язаними з прийняттям спадщини, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України, через стан свого здоров`я та періодичне перебування на лікуванні, а також через недобросовісну поведінку відповідача. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про наявність підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, наявні підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, а отже і припинення права, яке цим свідоцтвом підтверджувалося, тому похідна вимога позову про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно також підлягає задоволенню.
Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Вказує, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, не пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця у вчиненні ним зазначених дій. Ввказує, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що причиною пропуску передбаченого законом строку на прийняття спадщини є та обставина, що позивач не знав про смерть батька, життям, якого взагалі не цікавився на, що суд першої інстанції взагалі не звернув належної уваги та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову визнавши причини пропуску поважними. Суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин усталену практику Верховного Суду з цього питання. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з огляду на наступне.
Згідно положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №793, його батьком зазначений ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 555.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 96 від 25 березня 2022 року та довідки про причину смерті (до форми №106/0 №96) ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належала останньому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 червня 2004 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М., за реєстровим № 612, зареєстрованого в обласному КП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за номером 21366, в кн.125.
Свідоцтво про поховання померлого ОСОБА_3 від 26 березня 2022 року видано на ім`я ОСОБА_1 .
В матеріалах справи наявна копія замовлення №46 від 25 березня 2022 року, долученого до матеріалів справи, з якої вбачається, що похованням ОСОБА_3 займалась ОСОБА_1 
14 червня 2022 року ОСОБА_2 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а саме, у зв`язку зі скаргами на головний біль, запаморочення, нестабільність АТ, безсоння, біль у шийному відділі хребта, проходив амбулаторне лікування у невропатолога, останньому було встановлено наступний діагноз: вертеброгена цервікобрахіалгія при ОХЗ шийного відділу хребта. Больовий, м`язево-тонічний синдром. Виражений астено-депресивний синдром.
На фоні загострення стану здоров`я, 22 червня 2022 року ОСОБА_2 знову звертався до невропатолога та отримав відповідні рекомендації та призначення щодо лікування.
03 серпня 2023 року в результаті дослідження МРТ шийного відділу хребта лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки грижі міжхребцевого диска с5-с6, протрузії міжхребцевих дисків с4-с5, с6-с7, остеохондроз, спондилоартроз, спондильоз, сколіоз шийного відділу хребта.
В результаті МРТ головного мозку, проведеного 03 серпня 2022 року, лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки поодиноких судинних вогнищ у паренхімі головного мозку. Гипоплазія лівої хребетної артерії.
09 серпня 2022 року ОСОБА_2 продовжив лікування у невропатолога з діагнозом: ВСД з вираженим астено-вегетативним синдромом. Цефалгія. Діссомнія.
Пройшовши довготривале лікування, у ОСОБА_2 все одно залишався больовий синдром у голові, хребті, безсоння, погане загальне самопочуття, в тому числі у грудні 2022 року, січні 2023 року, у зв`язку із чим, ОСОБА_2 змушений звертатися знову до невропатолога і знову проходити довготривале лікування, що підтверджується висновком лікаря від 01 лютого 2023 року, згідно якого вбачається, що скарги: головний біль, біль у шийному відділ хребта, біль у грудному відділі хребта; залишились.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого отриманої в лікарській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №6 від 27 березня 2023 року у ОСОБА_2 наявні хронічні захворювання, а також супутні ускладнення через які він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 17 листопада 2022 року по 23 листопада 2022 року; періодично перебував на амбулаторному лікуванні. Був на лікуванні гострого синуситу з 12 березня 2022 року по 21 березня 2022 року.
Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №8782/1427 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №7» у ОСОБА_2 наявні наступні захворювання: ГЕРХ з езофагітом, загострення. Недостатність кардії ІІ ст. Виразкова хвороба ДПК н/фаза загострення (21/11/22р. ЕФГДС – рубцові зміни ЦДПК). Хр. гастродуоденіт, загострення. Хр. панкреатит, загострення. Реактивний гепатит.
Відповідно до інформації №330087954 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідоцтво про право на спадщину (серія та номер 1-84) ОСОБА_1 отримала 27 січня 2023 року та відповідно стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно спадкової справи № 390/2022, відкритої Першою кам`янською державною нотаріальною конторою 02 травня 2022 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 02 травня 2022 року ОСОБА_4 - сестра ОСОБА_3 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою, відповідно до якої відмовилась від належної їй по закону частки у спадщині на користь племінниці померлого – ОСОБА_1 .
02 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у якій зазначила, що крім неї іншим спадкоємцем за законом у спадкодавця є сестра – ОСОБА_4 
27 січня 2023 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою було оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно – квартиру АДРЕСА_2 на ОСОБА_1 , про що були внесені відомості до спадкового реєстру та право власності було зареєстровано за нею в реєстрі речових прав на нерухоме майно.
03 березня 2023 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою було оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаційними сертифікатами, нарахованими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у АТ КБ «ПриватБанк» на ОСОБА_1 , про що були внесені відомості до спадкового реєстру. Вартість спадкового майна 4716,92 грн..
15 березня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Постановою Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 17 березня 2023 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька – ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку зі змінами в законодавстві, пов`язаними з прийняттям спадщини, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України, через стан свого здоров`я та періодичне перебування на лікуванні, а також через недобросовісну поведінку відповідача. Враховуючи наявність підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлено наявність правових підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, а отже і припинення права, яке цим свідоцтвом підтверджувалося, та як наслідок задоволення похідної вимоги про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на таке. 
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 01 червня 2022 справа № 148/1805/20, від 12 квітня 2021 справа № 589/1863/13-ц, від 21 квітня 2022 справа № 296/12109/18 Верховний Суд вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12.
Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.
Згідно роз`яснень, які надані Верховним Судом України в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.
Враховуючи зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає, що необізнаність позивача про смерть батька, постійні систематичні його звернення до лікарів з хронічними хворобами та їх загостреннями не є поважними причинами пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини в розумінні закону, тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, є помилковим.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 709/769/19 (провадження № 61-13720св20).
У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки позивачем не доведено й матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску такого строку, а зазначені позивачем причини пропуску строку не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 5635,50 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року -скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5635,50 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна