УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №287/2028/23 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В. 
Категорія 77 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С., 
за участю секретаря   Антоневської В.В., 

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 287/2028/23 за позовом  ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Винара Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 9 листопада 2017 року його призначено на посаду юрисконсульта та з 11 жовтня 2019 року переведено на посаду професіонала з антикорупційної діяльності в апарат ДП “ Олевське лісове господарство”, яке в подальшому реорганізовано у філію “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”.
Наказом директора філії від 10 липня 2023 року №265-к його звільнено з посади професіонала з антикорупційної діяльності за прогул без поважних причин, на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України.
Підставами для його звільнення зазначено доповідні записки та акти про відсутність на роботі від 6 та 7 липня 2023 року.
Позивач вказує, що відповідно до Антикорупційної програми Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”, затвердженої наказом ДСГП “ Ліси України” №425 від 3 лютого 2023 року, а також посадової інструкції відповідальної особи із запобігання корупції, звільнення з посади, яку він обіймав, можливе лише за попередньою письмового погодження завідувачем Сектора запобігання корупції ДП “ Ліси України”.
Однак, його звільнення відбулося без дотримання вказаного порядку.
Окрім того, наказ є надуманим та не відповідає дійсності, оскільки 6 та 7 липня 2023 року він був на роботі та виконував свої посадові обов`язки. Він своєчасно прибув на робоче місце, що підтверджується його підписом в журналі обліку робочого часу, після чого мав зустрічі із викривачами та заплановані зустрічі з працівниками лісу.
Вказує, що йому не було запропоновано надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці в офісі філії та одразу винесено наказ про звільнення.
Відповідачем також не врахована та обставина, що він має великий досвід та знання антикорупційного законодавства, самостійно здійснює планування роботи по реалізації антикорупційної програми у філії, співпрацює з працівниками філії, правоохоронними органами, викривачами, забезпечує дотримання їхніх прав та ґарантій захисту, передбачених законодавством.
Таким чином, просив визнати незаконним та скасувати наказ директора філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України” №265-к від 10 липня 2023 року про його звільнення та поновити його на посаді професіонала з антикорупційної діяльності апарату філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”.
Також просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 липня 2023 року по день ухвалення рішення та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30000 грн.
Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” від 10 липня 2023 року №265-к “ Про звільнення ОСОБА_2 ”.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді професіонала з антикорупційної діяльності апарату Філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України” з 10 липня 2023 року. 
Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого підприємства “ Ліси України” на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 липня 2023 року по 19 березня 2024 року у розмірі 113932 грн. з відрахуванням з даної суми всіх необхідних податків і обов`язкових платежів.
Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого підприємства “ Ліси України” на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.
Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 2684 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням від 23 квітня 2024 року допущено до негайного виконання рішення від 19 березня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді професіонала з антикорупційної діяльності апарату Філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”, а також в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд порушив принцип змагальності, оскільки виходив з того, що у справах про притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця. Однак, положеннями ЦПК України передбачений обов`язок кожної сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Винятки із цього правила чітко встановлені цивільним процесуальним законодавством, зокрема частиною третьою статті 81 ЦПК України, й даному випадку позивач зобов`язаний був довести ту обставину, що при його звільненні були порушені вимоги законодавства. Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження позовних вимог.
Суд безпідставно виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів щодо вжиття ним заходів для з`ясування причин відсутності ОСОБА_1 на роботі.
Наголошує на тому, що прогул був зафіксований 6 та 7 липня 2023 року, підтверджений відповідними актами, складеними у встановленому законом порядку. 10 липня 2023 року, у перший робочий день після вихідних, позивачеві було запропоновано надати пояснення причин його відсутності на робочому місці 6 та 7 липня, проте він відмовився надавати такі пояснення.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ознайомився з наказом про його звільнення й додаткових зауважень, заперечень чи доповнень не надав. Позивач має вищу юридичну освіту та досвід роботи на посаді юрисконсульта, а тому йому відомо про право та можливість працівника надати пояснення щодо поважності причин відсутності на роботі і про можливі способи подачі таких документів.
Також зазначає, що під час розгляду справи наголошував на тому, що бухгалтерією Філії виявлено технічну помилку при табелюванні обліку робочого часу за липень 2023 року. Інформація про те, що позивач 6 та 7 липня працював по 8 годин, внесена без врахування актів про його відсутність на робочому місці. Вказані обставини підтверджуються доповідною запискою бухгалтера, яка долучена до матеріалів справи.
Під час подачі відповіді на відзив позивачем долучено додаткові докази, які суд взяв до уваги ( відповідь на адвокатський запит від 4 серпня 2023 року, Журнал обліку повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”) . Однак, ці докази були подані з порушенням строків. Своєю ухвалою від 15 листопада 2023 року суд без достатніх підстав поновив строк для подання таких доказів, що не узгоджується з вимогами цивільного процесуального законодавства, адже належного обґрунтування неможливості подання таких доказів у встановлений законом строк, позивачем не наведено й судом не встановлено.
Звертає увагу, що оригінал вказаного журналу був наявний у позивача й він мав можливість надати його суду в межах встановленого строку.
Також вказує, що цей журнал повинен зберігатися у відповідача, проте відсутній на підприємстві та є недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. 
Окрім того, вказаний журнал не містить підпису керівника філії підприємства, що виключає можливість врахування цього доказу при вирішенні спору.
Стверджує, що вимогами законодавства України не передбачений обов`язок отримання згоди завідувача сектора запобігання корупції ДСГП “ Ліси України” на звільнення працівника філії як відповідальної особи за здійснення заходів із запобігання корупції. Водночас, в мотивувальній частині рішення суд , зазначивши про вимоги підзаконних внутрішніх документів підприємства щодо порядку звільнення відповідальної особи, вказує на порушення вимог Закону. При цьому, ні позивач, ні суд не навели жодної законодавчої норми, яка б могла бути застосована до працівника відокремленого підрозділу підприємства, відповідального за здійснення заходів із запобігання корупції.
Наголошує на тому, що на момент припинення трудових правовідносин із позивачем законодавством не було передбачено особливих процедур для його звільнення з посади професіонала з антикорупційної діяльності. Директор філії наділений усіма повноваженнями самостійно приймати рішення про звільнення ОСОБА_1 .
Окрім того, вважає, що сам позивач повинен бути надати докази того, що його звільнення відбулося без відповідного погодження.
В судовому засіданні представник відповідача — адвокат Крючкова О.Б., підтримала апеляційну скаргу, зазначивши, що особливий порядок встановлений саме при звільненні відповідальної особи, яка обіймає посаду на основному підприємстві, а не у філії. Отже, при звільненні позивача не потрібно було отримувати жодне погодження.
Представник позивача — адвокат Єгоров С.О., не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та вказав, що ОСОБА_1 , в силу покладених на нього обов`язків, працював не лише на своєму робочому місці, в офісі філії, а й виїжджав для зустрічей з викривачами. При цьому, він брав із собою Журнал обліку повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”. Оскільки напередодні звільнення, 6 та 7 липня 2023 року, позивач зустрічався із викривачем, взявши із собою на зустріч вказаний журнал для фіксації певної інформації, він не встиг повернути цей документ до офісу філії, адже у перший робочий день після вихідних, 10 липня 2023 року, його було звільнено. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 5-1 КЗпП України передбачено правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Однією з головних гарантій від незаконного звільнення, яка грунтується на положеннях Конвенції Міжнародної Організації Праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця від 22 червня 1982 року, є те, що роботодавець не може діяти довільно, на власний розсуд визначаючи як підстави, так і процедуру звільнення.
Відповідно до статті 9 цієї Конвенції тягар доказування наявності законної підстави для звільнення, як це визначено у статті 4 Конвенції, лежить на роботодавцеві.
Такий правовий висновок щодо принципу розподілу тягаря доказування у трудових спорах та застосування Конвенції МОП №158 викладений у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі№235/3148/17-ц.
       Аналіз змісту статті 7 даної Конвенції вказує на те, що трудові відносини з працівником не припиняються з причин, пов`язаних з його поведінкою і роботою, доти, доки йому не нададуть можливість захищатись у зв`язку з висунутим проти нього звинуваченням.
Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення 1) догана; 2) звільнення.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 11 жовтня 2019 року обіймав посаду професіонала з антикорупційної діяльності в апараті ДП “Олевське лісове господарство”, яке було реорганізоване у Філію “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”.
Відповідно до посадової інструкції відповідальної особи із запобігання корупції філії Олевське лісове господарство ДП “ Ліси України” відповідальна особа звільняється з посади відповідно до законодавства про працю. Звільнення уповноваженого за ініціативою директора філії можливе за попереднього письмового погодження завідувачем Сектора запобігання корупції ДП “ Ліси України”.
Відповідно до п.5 Антикорупційної програми Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України” на 2023-2025 роки, затвердженої наказом ДСГП “ Ліси України” №425 від 3 лютого 2023 року, для реалізації цієї програми за рішенням керівника підприємства у відокремлених підрозділах підприємства без статусу юридичної особи можуть призначатися особи ( далі — відповідальні особи).
Відповідальні особи виконують обов`язки та користуються правами, передбаченими у цій програмі для уповноваженого, у межах діяльності відокремлених підрозділів підприємства без статусу юридичної особи, в яких вони працюють.
Застосування до уповноваженого дисциплінарних стягнень здійснюється за попередньою згодою органу управління підприємства. Застосування до відповідальних осіб дисциплінарних стягнень здійснюється за попередньою згодою керівника підрозділу уповноваженого підприємства ( пункт 5 Антикорупційної програми). 
Згідно з Порядком організації в ДП “ Ліси України” роботи з повідомленнями про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”, Антикорупційної програми Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України” на 2023-2025 роки, внесеними викривачами, затвердженим наказом ДП “ Ліси України” 13 березня 2023 року №646, повідомлення викривачів незалежно від способів надходження ( подання) підлягають обліку в Журналі обліку повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”, який ведеться працівником уповноваженого підрозділу.
Облік повідомлень викривачів здійснюється в день їх надходження до уповноваженого підрозділу або наступного робочого дня, якщо вони надійшли в неробочий час, у вихідні чи святкові дні ( пункти 4.1, 4.2 Порядку).
Наказом директора філії “ Олевське лісове господарство “ Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України” від 10 липня 2023 року №265-к ОСОБА_1 звільнено з посади професіонала з антикорупційної діяльності апарату філії “ Олевське лісове господарство” з 10 липня 2023 року за прогул без поважних причин , пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України.
Підставою звільнення зазначені доповідні записки від 6 та 7 липня 2023 року, а також акти про відсутність на робочому місці від 6 та 7 липня 2023 року.
Зокрема, у акті від 6 липня 2023 року, складеному комісією відповідача, зазначено, що 6 липня 2023 року професіонал з антикорупційної діяльності ОСОБА_1 був відсутній на роботі протягом робочого дня, з 10-00 до 12-00 год.; з 13-00 до 15-00 год. З 14-25 до 15-00 на телефонні дзвінки не відповідав.
В акті від 7 липня 2023 року, складеному комісією Філії “ Олевське лісове господарство”, зазначено, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі протягом робочого дня, з 10-00 до 12-00 годин; з 13-00 до 17-00 год.
До матеріалів справи долучено пояснювальну записку старшого інспектора з кадрів Філії “ Олевське лісове господарство” про те, що 10 липня 2023 року позивачеві повідомлено про необхідність надати письмові пояснення щодо поважності причин його відсутності на робочому місці, проте він відмовився від надання пояснень.
Також в судовому засіданні досліджувався табель обліку робочого часу, який містить інформацію про те, що протягом 6 та 7 липня 2023 року позивач працював по 8 год. щодня.
У доповідній записці бухгалтера філії зазначено, що бухгалтерією виявлено помилку при нарахуванні розрахункових виплат при звільненні позивача, зокрема, в табелі обліку робочого часу за 6 та 7 липня 2023 року проставлено по 8 годин, а не враховано акти про відсутність на робочому місці у ці дні, згідно з якими 6 та 7 липня мало бути протабельовано по 2 години. 
В судовому засіданні також був досліджений Журнал обліку повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”, який містить інформацію про те, що 6 липня 2023 року на телефон ОСОБА_1 надійшло анонімне повідомлення про те, що в період з 6 липня 2023 року по 8 липня 2023 року на території Руднянського лісництва, в напрямку Рівненської області, буде перевозитися незаконно здобута деревина породи сосна, викрадена посадовими особами Журжевицького лісництва. В ході перевірки даної інформації в період з 6 липня 2023 року по 7 липня 2023 року вказане повідомлення не підтвердилось.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що 6 липня 2023 року та 7 липня 2023 року позивач виконував свої посадові обов`язки, а саме здійснював перевірку повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень.
Суд обгрунтовано зазначив, що вказаний Журнал прошитий, пронумерований та скріплений печаткою Філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”.
Суд також обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника відповідача на те, що Журнал є недопустимим доказом, оскільки наявність такого Журналу на підприємстві прямо передбачена Порядком організації в ДП “ Ліси України” роботи з повідомленнями про можливі факти корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, інших порушень Закону України “ Про запобігання корупції”.
Судом врахована та обставина, що відповідач не звертався до відповідних органів щодо зникнення цього документа з Філії “ Олевське лісове господарство” Державного спеціалізованого господарського підприємства “ Ліси України”.
При вирішенні питання щодо поновлення строку для подання до суду оригіналу вказаного Журналу, суд обґрунтовано виходив з того, що такий доказ подано на спростування доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.
Відсутність прогулів підтверджується й змістом табеля обліку використаного робочого часу, який свідчить про те, що позивач 6 та 7 липня 2023 року працював протягом повних робочих днів.
Обґрунтованим є висновок суду першої інстанцій про те, що відповідач належним чином не з`ясував причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці протягом вказаного часу.
При цьому, суд вірно зазначив, що звільнення позивача відбулося без письмового погодження із завідувачем Сектора запобігання корупції ДП “ Ліси України”, як це передбачено посадовою інструкцією.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду, які здійсненні з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Олевське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» залишити  без  задоволення, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 19 березня 2024 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: