УХВАЛА

4 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 539/3707/22
провадження № 51-5361ск24
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 ,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.
 
Відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Цей перелік є вичерпним. 
 
Верховний Суд звертає увагу, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
У касаційній скарзі захисник вказує на необхідність скасування вироку апеляційного суду, однак відповідно до її мотивувальної частини оспорює і рішення районного суду. Тому, касатору необхідно визначитись, яке саме рішення вона оскаржує.
 
Крім цього, у касаційній скарзі адвокат, оскаржуючи судове рішення, не конкретизує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив апеляційний суд.
 
Також не конкретизовано, яким чином неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
 
Вимоги до суду касаційної інстанції, викладені касатором у прохальній частині скарги (скасування вироку апеляційного суду та залишення в силі вироку місцевого суду), не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
 
Так, відповідно до ст. 436 КПК, Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
4) змінити судове рішення.
 
Відповідно до змісту касаційної скарги, захисник ставить питання про зміну вироку апеляційного суду, однак якщо адвокат ставить питання про скасування рішення апеляційної інстанції, їй необхідно конкретизувати та обґрунтуватиз яких саме, передбачених КПК підстав.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
 
Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, однак, захисник до касаційної скарги додатків в необхідній кількості не додав.
 
Таким чином, захиснику необхідно усунути встановлені протиріччя і недоліки, визначитися з вимогами до касаційного суду відповідно до повноважень суду касаційної інстанції за результатами розгляду справи та вказати в чому полягають порушення апеляційного суду.
 
У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, адвокату потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.
 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати скаржнику 7 днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання копії ухвали.
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                       ОСОБА_3