Справа № 754/5959/24                                                                              Суддя в суді першої інст. - Татаурова І.М.
Провадження № 33/824/5459/2024                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
     02 грудня 2024 року                                           м. Київ
 
         Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
за участі:
захисника - Федака М.Л.,  
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024   року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-
 
В С Т А Н О В И В:
         Відповідно до постанови судді І-ї інстанції,  ОСОБА_1 10.04.2024 о 05:55 год. керував автомобілем, марки «ВАЗ 11163», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Пухівській 2, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №001448 лікаря КНП КМНКЛ «Соціотерапія», водій пройшов огляд на стан сп`яніння в встановленому законом порядку. Своїми діями водій порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
         Постановою Деснянського районного суду м. Києвавід 14 жовтня 2024  року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що постанова судді є незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою фактичні обставини справи, з яких вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх питання, висловлював свої заперечення, поведінка відповідала обставновці. 
Звертає увагу на те, що в матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння саме через те, що транспортним засобом керував не він, а його товариш, який може це підтвердити.
Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, а тому лікар позабвлений був на законних підставах проводити огляд.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в  матеріалах провадження доказами, а саме:
         - даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №865521 від 10.04.2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а. с. 2)
         - висновком КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за №001448 від 10 квітня 2024 року, з якого вбачається, що 10 квітня 2024 року об 06 год. 05 хв. ОСОБА_1  перебував в стані алкогольного сп`яніння - 0, 61 проміле  (а.с. 3);

         - розпискою ОСОБА_2 , про те, що він зобов`язується не допускати до керування транспортним засобом ОСОБА_1 керувати транспортними засобами протягом 24 годин (а.с. 4).

         - відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксовано відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини(а.с. 8)

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність  винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
         Всупереч доводів апеляційної скарги, сукупністю наявних в матеріалах доказів підтверджується той факт, що ОСОБА_1 кервав транспортним засобом, в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що з протоколом не згоден, вживав ліки, їхав на роботу. Зауважень чи заперечень, з приводу того, що за кермом перебував не він, ОСОБА_1 не висловлював.
         Доводи про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апеляційний суд не вважає такими, що свідчать про незаконність винесеної постанови, оскільки відповідно до висновку лікаря № 0001448, поліцейським УПП в м. Києві Ващенком Р. направлено на огляд ОСОБА_1 10 квітня 2024 року о 06:05. Порушень вимог ст. 266 КУпАП в процедурі направленні на огляд та проведенні огляду ОСОБА_1 не встановлено.
         Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1   адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
          Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
 Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  залишити без задоволення,  а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.   
 
Суддя                                                                                                      В.С. Полосенко