УХВАЛА

15 жовтня 2024 року 
м. Київ
справа №380/17890/23
адміністративне провадження № К/990/28726/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Єресько Л.О., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій, та перебування протягом 36 днів на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів в сумі 216666, 67 грн;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій, та перебування протягом 36 днів на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом                     29 днів в сумі 216666,67 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій, та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій, та перебування протягом 36 дня на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 29 днів.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23 було повернуто особі, яка їх подала.
24 липня 2023 року до Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23.
Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року визнано неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23 та касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків указаної касаційної скарги шляхом надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.
На виконання вимог указаної ухвали представником позивача - адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем подано до Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому останній зазначає, що ні він ні ОСОБА_1 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у паперовому вигляді не отримували. Зазначає, що лише після його звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про видачу копії судового рішення ним, як представником позивача, 26 квітня 2024 року було отримано копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня                2024 року, тому саме з 26 квітня 2024 року, на його думку, почався перебіг строку на оскарження постанови суду апеляційної інстанції. 
Також представник скаржника посилається на те, що 27 травня 2024 року він вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Указує на те, що копію ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги ні він, ні позивач в паперовому вигляді не отримували, а також зазначає, що копія цієї ухвали не направлялася йому на електронну адресу, яку було зазначено у касаційній скарзі. Просить врахувати, що після ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень зі змістом ухвали Верховного Суду від 17 червня 2024 року про повернення попередньої касаційної скарги він без зайвих зволікань звернувся з касаційною скаргою повторно.
Представник скаржника указує на те, що отримання особою копії судового рішення у електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд» не позбавляє її права на отримання його копії у паперовій формі за окремою заявою, а також зауважує, що протягом усього періоду дії воєнного стану, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду із заявами, може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого Конституції України, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку і поновити його.
Проаналізувавши зміст клопотання, Суд уважає, що наведені у ньому причини пропуску строку є неповажними з огляду на таке.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.
Суд зазначає, що питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.
Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
З метою перевірки доводів представника скаржника про поважність причин пропуску позивачем строку на касаційне оскарження судового рішення у цій справі Суд витребував електронні матеріали справи №380/17890/23 з Центральної бази даних.
Судом встановлено, що копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від                     25 січня 2024 року у справі №380/17890/23 представником позивача, адвокатом - Буженком Юрієм Сергійовичем, було отримано в його електронному кабінеті у підсистемі "Електронний суд" 26 січня 2024 року о 13:09, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа. 
Так, відповідно частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Частиною сьомою статті 251 КАС України передбачено, що, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
З аналізу частин п`ятої, шостої статті 251 КАС України випливає, що учасникам справи (їхнім представникам), які мають офіційні електронні адреси, судові рішення надсилаються (вручаються) в електронній формі.
Наведене кореспондує вимогами статті 18 КАС України, відповідно до якої у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку (частина перша, шоста статті 18 КАС України).
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 18 КАС України).
17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).
У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет"; "Електронний суд"; підсистема відеоконференцзв`язку.
У силу вимог абзацу 23 підпункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Таким чином, на час прийняття судом першої інстанції рішення від 10 травня 2023 року зазначені підсистеми (модулі) ЄСІТС уже розпочали функціонування.
За визначенням, наведеним у підпункті 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС, офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Отже, з 05 жовтня 2021 року почали функціонувати окремі підсистеми ЄСІТС («Електронний кабінет», «Електронний суд», відеоконференцзв`язок), що дозволяє суду вчиняти окремі процесуальні дії з використанням цих підсистем, зокрема, вручати судове рішення в електронній формі шляхом його направлення на офіційну електронну адресу учасника справи, і лише в разі відсутності у особи такої адреси або за її заявою - в паперовій формі шляхом видачі безпосередньо в суді або направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Аналогічна правова позиція була викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від                  06 квітня 2023 року у справі №500/3376/22, від 26 жовтня 2023 року у справі №160/14267/22, від 25 січня 2024 року у справі №560/3598/23.
Беручи до уваги, що представник позивача - адвокат Буженко Юрій Сергійович має Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», доставлення 26 січня 2024 року до його Електронного кабінету постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року є його врученням, у значенні статті 251 КАС України.
Отже, Суд відхиляє довід представника позивача про неотримання ним копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 25 січня 2024 року.
Крім того, на підставі даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» Судом установлено, що копію ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги від 17 червня 2024 року представник позивача отримав 17 червня 2024 року о 19:54 в його електронному кабінеті в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується довідкою Верховного Суду про доставку електронного листа, тоді як повторно касаційну скаргу представником позивача наплавлено  лише 17 липня 2024 року, тобто через місяць після повернення попередньої касаційної скарги.
Також Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідного суб`єкта, що обумовило пропуск процесуального строку та необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19 липня 2023 року у справі №620/5941/22, від 23 березня 2023 року у справі № 761/28821/20.
Жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 25 січня 2024 року (дата ухвалення постанови апеляційного суду і до 24 липня 2024 року (дата подання касаційної скарги вдруге), представник позивача не зазначив. 
За таких обставин зазначені представником позивача причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Ураховуючи, що скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, не надано належних доказів на їхнє підтвердження, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі №380/17890/23.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   Л.О. Єресько   М.І. Смокович