УХВАЛА
 
19 грудня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 367/2898/23
 
провадження № 61-16027ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Вищої школи публічного управління на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої школи публічного управління про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої школи публічного управління про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 
2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 22 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_1 до Вищої школи публічного управління задоволено.
Визнано незаконним та скасованонаказ тимчасово виконуючого обов`язки директора Вищої школи публічного управління від 03 квітня 2023 року № 229-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розроблення та забезпечення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців (на правах Управління) Вищої школи публічного управління.
Зобов`язаноВищу школу публічного управління внести запис в трудову книжку 
про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розроблення та забезпечення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців (на правах Управління) Вищої школи публічного управління 
із скасуванням попереднього запису про звільнення на підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Вищої школи публічного управління від 03 квітня 2023 року № 229-к.
Стягнутоз Вищої школи публічного управління на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 квітня 2023 року по 12 грудня 2023 року у сумі 329 838,11 грн.
Рішення суду у частиніпоновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розроблення та забезпечення програм підвищення кваліфікації Центру професійного розвитку публічних службовців (на правах Управління) Вищої школи публічного управління та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 25 листопада 2024 року касаційну скаргу Вищої школи публічного управління 
на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 
2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року повернуто заявнику.
 
У грудні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Вищої школи публічного управління 
на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 
2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року 
з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно 
з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 18 червня 
2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
В окремо доданому до касаційної скарги клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки у листопаді 2024 року у межах встановленого законом строку, заявник вперше звернувся з касаційною скаргою, проте ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                         від 25 листопада 2024 року (провадження № 61-15505ск24) касаційну скаргу було повернуто заявнику. Зазначає, що первісна скарга була подана в межах строку. 
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, його можливо поновити.
 
Однак, касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених                                           статтею 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки                              у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору                                          у встановленому порядку і розмірі.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                                (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                                     та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»               (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною                                особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн)                         та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13 420 грн).
 
Судові рішення, які оскаржує заявник свідчать про існування однієї вимоги немайнового характеру про визнання протиправним та скасування наказу та однієї вимоги майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                             «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
При поданні позову за вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді) судовий збір мав бути сплачений у розмірі 2 147,20 грн (2 684 грн * 0,4) * 2.
 
Оскільки 1 відсоток ціни позову становить 984,04 грн та є меншою 0,4 розміру прожиткового мінімуму, за вимогу майнового характеру підлягає сплаті сума 1 073,60 грн.
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви                                                і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 6 441,60 грн                                                          (2 147,20 грн + 1 073,60 грн) * 200%).
 
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,                      в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
З огляду на зазначене, судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням зазначеного коефіцієнту буде становити 5 153,28 грн (6 441,60 грн * 0,8%).
 
Оскільки судовий збір за подання касаційної скарги сплачено у розмірі 2 147,20 грн, то заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги додатково у розмірі 3 006,08 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.            р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,               що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Вищої школи публічного управління про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити Вищій школі публічного управління строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Касаційну скаргу Вищої школи публічного управління на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець