ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року          м.Дніпро         Справа №  908/3807/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники сторін:
від відповідача-3: Монастиренко О.Ю. (поза межами суду); 
інші учасники не з`явились;   
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362” на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 (повне рішення підписано 10.06.2024, суддя Давиденко І.В.) у справі 
за позовом Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362”, (69035, м. Запоріжжя, вул. Феросплавна, буд. 1, ідентифікаційний код 03116878) 
до відповідача 1 Приватного підприємства “Термінал”, (69041, м. Запоріжжя, вул. Петра Ребра (кол. Анрі Барбюсса), буд. 3, кв. 1, ідентифікаційний код 23856442)
до відповідача 2 Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915)
до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК”, (02512, м. Київ, вул. Бучми, буд. 5, ідентифікаційний код 40253879)
до відповідача 4 Державного реєстратора Ткаліч Вікторії Олегівни, (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 8)
до відповідача 5 Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, (70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Ручаївка, вул. Берегова, буд. 16, ідентифікаційний код 20488647)
до відповідача 6 Державного реєстратора приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни, (69035, м. Запоріжжя,  вул. Вячеслава Зайцева (кол. Лермонтова), буд. 18, оф. 90)
про визнання протиправними та скасування наказу, скасування рішень державних реєстраторів
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство “Автотранспортне підприємство 12362” з позовом до Приватного підприємства “Термінал”, до Запорізької міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК”, до державного реєстратора Ткаліч Вікторії Олегівни, до Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області і до державного реєстратора приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни про:
- визнання протиправним та скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021;
- скасування рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч Вікторії Олегівни індексний номер: 61576194 від 15.11.2021 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства “Термінал” на будівлю охорони літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2505363423060 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав;
- скасування рішення державного реєстратора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О.Ю. індексний номер: 60234329 від 08.09.2021 10:502:46 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства “Термінал” на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:001:0176, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 2449979623101 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; 
- скасування рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021 про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК” на будівлю автозаправної станції з магазином супутніх товарів (літ. С), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2505245923060 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; 
- скасування рішення державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021 про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК” на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:001:0177 реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2449962623101 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області є протиправним, оскільки  право продажу належить її власнику, однак земельна ділянка за адресою: вул. Братська, 49-А, перебувала та перебуває в межах міста Запоріжжя, а тому Сонячна  сільська  рада  Запорізького району Запорізької області не мала права розпоряджатися нею. На думку позивача, ПП “Термінал” скористався документом, який ніколи не видавався уповноваженими органами - Державним актом на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001, оскільки зазначений документ не обліковується та не зберігається в ГУ Держгеокадастру Запорізької області; ДП “Поліграфічний комбінат “Україна” по виготовленню цінних паперів” не здійснював виготовлення такого бланку; оригінал цього документу нікому не був пред`явлений.  Однак даний документ став підставою для реєстрації за відповідачем ПП “Термінал” права власності на об`єкти нерухомості. У подальшому, а саме 17.09.2021 відповідач ПП “Термінал” звернулося до відповідача - Запорізької міської ради, з заявою про зміну адреси з м. Запоріжжя, вул. Братська, б. 49а, як наслідок поділу. Наказом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради  № 125р(а) від 23.09.2021 адреса об`єкта нерухомого майна - комплекс будівель та споруд №1 змінено на: об`єкт нерухомого майна - будівля автозаправної станції з магазином супутніх товарів (літ.С) з допоміжними будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:001:0177 - Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Братська, будинок 45-б; об`єкт нерухомого майна - будівля охорони (літ. В-2) з допоміжними будівлями і спорудами, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:001:0176 - Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Братська, будинок 45-в. 09.12.2021 відповідач ПП “Термінал” продав, а відповідач ТОВ “ГУД МАРК” придбав будівлю автозаправної станції з магазином супутніх товарів (літ.С) з допоміжними будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:001:0177 - Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Братська, будинок 45-б, а також саму земельну ділянку. За таких обставин право власності у ПП “Термінал”, а в подальшому і ТОВ “ГУД МАРК” на зазначене майно виникло не у спосіб, що передбачений законами України. Крім того, зміна адреси відбулася наказом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021 в порушення вимог Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”. 

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Публічне акціонерне товариство “Автотранспортне підприємство 12362”, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі йдеться про те, що правом розпорядження землями міста Запоріжжя в силу вимог Земельного Кодексу України наділено лише такий орган місцевого самоврядування як Запорізька міська рада; Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області може розпоряджатися лише землями, які віднесено до земель Сонячної сільської ради. Через це правочин купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. 29.12.2001 за № 7404, за наслідками якого відповідач ПП «Термінал» став власником земельної ділянки, спрямований на незаконне заволодіння майном територіальної громади, а отже, є нікчемним в силу вимог ст. 228 Цивільного Кодексу України. А відтак, в силу вимог ч.2 ст. 215 ЦК України, визнання його недійсним судом не вимагається. Отже, скасування рішень про подальші державні реєстрації прав є належним та ефективним способом захисту права позивача на користування земельною ділянкою.
Саме через нікчемність правочину по придбанню земельної ділянки відповідачем ПП «Термінал» не є правомірними і подальші дії реєстраторів, і наказ Запорізької міської ради про зміну адреси земельної ділянки, який позивач просив визнати протиправним і скасувати.

Представник Відповідача-3 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 12362» на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 у справі № 908/3807/23 за позовом ПАТ «Автотранспортне підприємство 12362» до ПП «ТЕРМІНАЛ», ТОВ «ГУД МАРК», державного реєстратора Ткаліч В.О., Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області, Державного реєстратора приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни про визнання правочинів недійсними; рішення Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 у справі № 908/3807/23 залишити без змін.
Зазначає, що викладені у оскаржуваному рішенні доводи та висновки щодо безпідставності й необґрунтованості позову є справедливими й такими, що відповідають закону.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 25.06.2024 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
02.07.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 (суддя – доповідач Іванов О.Г.), в редакції ухвали про виправлення описки від 03.07.2024, апеляційну скаргу позивача залишено без руху через неподання доказів оплати судового збору (визначена сума доплати 4026 грн) та неподання доказів направлення скарги відповідачу-6. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
08.07.2024 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 02.07.2024  надійшла заява про усунення недоліків скарги до якої додано платіжну інструкцію №91 від 03.07.2024 про сплату 4026 грн. та надані докази направлення скарги відповідачу-6.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362” на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024  у справі  № 908/3807/23; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.10.2024.
Від позивача та відповідача-6 та надійшли заяви про розгляд справи без участі представників.
В судовому засіданні 22.10.2024 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-3, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
13.10.1995 Запорізьке автотранспортне підприємство 12362 перетворено у Відкрите акціонерне товариство на підставі наказу регіонального управління по Запорізькій області                 № 1342.
На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.12.1996                   № 566/75 ВАТ “Автотранспортне підприємство - 12362”, правонаступником якого є позивач, було передано в постійне користування земельну ділянку площею 2,8324 га по                               вул. Братській у м. Запоріжжі, про що видано державний акт на право постійного користування землею І-ЗП № 000221.
Позивач посилається у позові на те, що відповідно до Договору № 1255 купівлі – продажу об`єкта державної власності, що підлягає продажу шляхом викупу від 29.03.2016, позивач придбав у Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області  об`єкт державної власності – будівлю трансформаторної підстанції, інв. № 20015, літ. К, площею 42,3 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Братська, буд. 49 А. 
Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. за  № 2314.
Відомості щодо реєстрації речового права на нерухоме майно, а саме - на  будівлю трансформаторної підстанції, інв. № 20015, літ. К, площею 42,3 кв.м., розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Братська, буд. 49 А,  були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Вовк І.І., що підтверджується інформаційною довідкою № 56294978 від 30.03.2016.
Як стало відому позивачу, 29.12.2001 між Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області та Приватним підприємством “Термінал” укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (на умовах розстрочення платежу). 
Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 7404.
Відповідно до п. 1.1 даного договору, продавець на підставі рішення дев`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Сонячної сільської ради за № 10 від 28.12.2001 передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями і сервітутами, розташовану на землях Сонячної сільської ради, Запорізького району Запорізької області, вул. Братська, 49а, загальною площею 2800 кв.м., згідно із планом земельної ділянки, що додається.         
17.09.2021 ПП “Термінал” звернулося до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради  з заявою про зміну адреси об`єкту нерухомого майна з м. Запоріжжя, вул. Братська, б. 49а, для його поділу. 
Наказом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради                              № 125р(а) від 23.09.2021  “Про зміну адреси нерухомого майна утвореним в процесі поділу: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Братська, буд. 45-Б,  Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Братська, буд. 45-В”  наказано змінити адресу об`єкта нерухомого майна Запорізька область, Запорізька область, с/рада Сонячна,  комплекс будівель та споруд №1: об`єкт нерухомого майна - будівля автозаправної станції з магазином супутніх товарів (літ.С) з допоміжними будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:001:0177 - Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Братська, будинок 45-Б; об`єкт нерухомого майна - будівля охорони (літ. В-2) з допоміжними будівлями і спорудами, розташованими на земельній ділянці з кадастровим номером 2310100000:04:001:0176 - Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Братська, будинок 45-В.
До матеріалів справи долучено інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких вбачається що за ПП “Термінал” зареєстровано право власності на такі об`єкти нерухомості: земельна ділянка кадастровий          номер           2310100000:04:001:0176, реєстраційний номер об`єкту 2449979623101; земельна ділянка кадастровий номер 2310100000:04:001:0177, реєстраційний номер об`єкту 2449962623101; Комплекс будівель та споруд №1 за адресю; Запорізька область, Сонячна сільська рада, Запорізький район, будинок №1, реєстраційний номер об`єкту 930081023221.
Підставою  для реєстрації вищезазначених об`єктів став  державний акт на право власності на земельну ділянку ЗП № 016262 виданий 29.12.2001, видавник: Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області  для реєстрації.
До  матеріалів справи позивачем долучено відповідь № 29-8-0.18.1.-5496/2-21 від 04.11.2021  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області  на запит від 27.10.2021 вих. № 27/10.2 про надання відомостей стосовно державного акту на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001 ПП “Термінал” на земельну ділянку площею 0,28 га, розташовану на території Сонячної сільської ради Запорізького району, з якої вбачається, що в місцевому фонді документації Управління у Запорізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 016262 від 29.12.2001 наданого ПП “Термінал” та документації із землеустрою стосовно земельної ділянки площею 0,28 га ПП “Термінал” не обліковується та не зберігається. Додатково повідомлено, згідно книги записів державної реєстрації договорів оренди землі Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області значиться договір оренди земельної ділянки площею 0,2800 зареєстрований між Сонячною сільською радою та ПП “Термінал” від 28.12.2001 за № 8 терміном до 25 років під автозаправний комплекс. Зазначений договір оренди земельної ділянки в архіві Управління у Запорізькому районі Головного управління Держгеркадастру у Запорізькій області відсутній.
Відповідно до листа Державного підприємства “Поліграфічний комбінат “Україна” по виготовленню цінних паперів вих. № 57/3978 від 05.11.2021  вбачається, що підприємство  не здійснювало виготовлення бланку державного акту на право власності на землю серії ЗП № 016262.
В подальшому 09.12.2021 між ПП “Термінал”  (продавець) та ТОВ “ГУД МАРК”  (покупець) укладено Договір купівлі- продажу нерухомого майна, відповідно до п.1.1. якого продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нерухоме майно –будівлю Автозаправної станції з магазином супутніх товарів літ. С загальною площею 71,9 кв.м., яка знаходиться за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Братьска, буд. 45 Б, сплачує за неї ціну на умовах визначених цим Договором.  Нерухоме  майно згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно складається з : навісів літ. Ш, Ш1, Я, вбиральні літ. Щ, ємкості для зберігання палива № 4, 5, 6 паркани № 8, 10, ворота № 7,  сходи № 13, 14, замощення -І, ІІ. Сторони домовилися, що нерухоме майно передається у власність покупця разом із усіма його при належностями, технологічним обладнанням, інженерними мережами і комунікаціями, обладнанням інформаційним табло (стелою), перелік якого визначений в Акті приймання-передачі.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.12.2021 посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 3030.
Також 09.12.2021 між ПП “Термінал”  (продавець) та ТОВ “ГУД МАРК”  (покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п.1.1. якого продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) земельну ділянку, загальною площею 0,1071 га, кадастровий номер 2310100000:04:001:0177, що розташована за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Братська, земельна ділянка 45-Б, цільове  призначення земельної ділянки: 12.04. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства та сплатити за нього грошову суму визначену в п.2.1 цього Договору.
Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.12.2021 посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 3032.
До матеріалів справи позивачем надано лист Запорізької міської ради вих. № 11966/03-32/02 від 09.12.2022 про розгляд звернень відповідно до якого повідомлено, що територія, на якій розташована земельна ділянка по вул. Братській, 49А, розташована в межах м. Запоріжжя. 
Позивач вважає, що земельна ділянка по вул. Братській, 49а, перебуває в межах міста Запоріжжя, розпорядження нею віднесено до компетенції Запорізької міської ради, тому Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області не є особою, уповноваженою на розпорядження цією ділянкою. Отже, як зазначив позивач правочин купівлі-продажу земельної ділянки, вчинений між ПП “Термінал” та Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. 29.12.2001 за № 7404, є нікчемним. Відтак, у ПП “Термінал” не виникло права власності на зазначену ділянку, а, отже, у ПП “Термінал” не виникло права продавця. За таких обставин, договір купівлі-продажу, укладений між ПП “Термінал” та ТОВ “ГУД МАРК” 09.12.2021, є нікчемним в силу приписів ст. 228 ЦК України. Отже, у ТОВ “ГУД МАРК” не виникло право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:04:001:0177. Право власності ПП “Термінал” на Комплекс будівель та споруд   № 1 за адресю: Запорізька область, Сонячна сільська рада, Запорізький район, будинок №1, реєстраційний номер об`єкту 930081023221 зареєстровано на підставі документу, який ніколи не видавався уповноваженими органами - державного акту на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001, що зазначено у інформаційній довідці з реєстру прав на нерухоме майно. За таких обставин, право власності ПП “Термінал” на зазначене майно виникло не у спосіб, що передбачений законодавством України, всупереч вимогам 41 Конституції України. Зміна адреси відбулася наказом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021. Відповідно до вимог ч.5 ст. 265 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” до заяви про зміну адреси необхідно подати документи, що посвідчують право власності. Відповідач -1  ПП “Термінал” подав до Запорізької міської ради документ, який ніколи не видавався уповноваженими органами - державний акт на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001. За таких обставин, позивач вважає, що  Запорізька міська рада повинна була відмовити у зміні адреси на підставі ч. 8  ст. 265 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.         

Відмовляючи в позові, господарський суд зазначив, що не вбачає в чому саме і в яких конкретно діях з боку відповідачів позивач бачить порушення своїх прав або охоронюваних законом інтересів. Невідомо та не окреслено, які саме права позивача взагалі були порушені, чи стало це результатом тих чи інших дій відповідачів, або наслідком укладення певних Договорів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками господарського суду та зазначає наступне.
Предметом доказування по справі є наявність чи відсутність підстав для скасування рішень державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч Вікторії Олегівни індексний номер: 61576194 від 15.11.2021 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства “Термінал” на будівлю охорони літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2505363423060 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; державного реєстратора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О.Ю. індексний номер: 60234329 від 08.09.2021 10:502:46 про державну реєстрацію права власності Приватного підприємства “Термінал” на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:001:0176, реєстраційний номер об`єкту нерухомості 2449979623101 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021 про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК” на будівлю автозаправної станції з магазином супутніх товарів (літ. С), реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2505245923060 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021 про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “ГУД МАРК” на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:04:001:0177 реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2449962623101 з закриттям розділу в Державному реєстрі прав; визнання протиправним та скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 15.01.2008 Господарським судом Запорізької області ухвалено рішення у справі № 22/96-10/90/08 за позовом Запорізького міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах – Запорізької міської ради до відповідачів: Сонячної сільської ради, Приватного підприємства “Термінал”, треті особи: Запорізька обласна рада, Державне підприємство “Запорізький інститут землеустрою”, Запорізьке обласне управління земельних ресурсів про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.12.2001 укладеного між Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області та Приватним підприємством “Термінал”. У позові відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. 
Судом встановлено, що рішенням № 10 від 28.12.2001 дев`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області на підставі Указу Президента України № 32/99 від 1901.1999  та постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 24.03.1999  надано згоду на продаж Приватному підприємству “Термінал” земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 2800,00 кв. м. по вул. Братська, 49а, на землях Сонячної сільської ради. Вказане рішення в установленому законом порядку недійсним не визнано. У відповідності до вказаного рішення Сонячною сільською радою та ПП “Термінал” укладено оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки. Цей договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2001 укладено в письмовій формі, нотаріально засвідчено, його зміст відповідає чинному законодавству, що регулює земельні правовідносини. Грошові кошти в сумі 8589 грн. перераховані ПП “Термінал” Сонячній сільській раді. На підставі укладеного договору купівлі-продажу ПП “Термінал” отримало Державний акт на право власності на землю.
12.12.2023 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду визнано неповажними наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2008 у справі № 22/96-10/90/08 та відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження.
Відмовлено Публічному акціонерному товариству “Автотранспортне підприємство 12362” у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2008 у справі № 22/96-10/90/08.     
Також 07.03.2024 Господарським судом Запорізької області ухвалено рішення по справі № 908/3467/23 за позовом Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362” до відповідача Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення дев`ятнадцятої сесії двадцять третього скликання Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області за № 10 від 28.12.2001. У позові відмовлено.
Доводи позивача про відсутність повноважень у Сонячної сільської ради для укладення Договору щодо земельної ділянки ПП «Термінал» є безпідставними, з огляду на преюдиційне підтвердження факту його чинності.

Щодо наявності порушених прав та інтересів Позивача.
Стаття 2 ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).
Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18).
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 1340/4630/18).
Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.
Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Частини перша, третя і четверта статті 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У частині першій статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною другою статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.”
Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття “охоронюваний законом інтерес”, що вживається у частині першій статті 4 ЦПК та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям “права” (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття “охоронюваний законом інтерес” у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям “права” має один і той же зміст.
Водночас, у рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття “охоронюваний законом інтерес”, як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.
За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
Тобто, інтерес Позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.
Як вбачається,  позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання у тому числі приписів статті 74 ГПК України, зобов`язаний довести наявність порушених його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 910/6613/20). 
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 917/467/17, від 25.06.2018 у справі № 910/24249/16, від 17.07.2018 у справі № 910/237/18, від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18.
Як свідчать матеріали справи, позивач у позовній заяві не обґрунтовує наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи його інтересів, та яких саме.
Як зазначено вище, позивачем, як про підставу порушення свої прав та інтересів, зазначено про те, що земельна ділянка по вул. Братській, 49а, перебуває в межах міста Запоріжжя, розпорядження нею віднесено до компетенції Запорізької міської ради, тому Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області не є особою, уповноваженою на розпорядження цією ділянкою. Отже, як зазначив позивач правочин купівлі-продажу земельної ділянки, вчинений між ПП “Термінал” та Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. 29.12.2001 за № 7404, є нікчемним. Відтак, у ПП “Термінал” не виникло права власності на зазначену ділянку, а, отже,  у ПП “Термінал” не виникло права продавця. За таких обставин, договір купівлі-продажу, укладений між ПП “Термінал” та ТОВ “ГУД МАРК” 09.12.2021, є нікчемним в силу приписів ст. 228 ЦК України. Отже, у ТОВ “ГУД МАРК” не виникло право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2310100000:04:001:0177. Право власності ПП “Термінал” на Комплекс будівель та споруд   № 1 за адресю: Запорізька область, Сонячна сільська рада, Запорізький район, будинок №1, реєстраційний номер об`єкту 930081023221 зареєстровано на підставі документу, який ніколи не видавався уповноваженими органами - державного акту на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001, що зазначено у інформаційній довідці з реєстру прав на нерухоме майно. За таких обставин, право власності ПП “Термінал” на зазначене майно виникло не у спосіб, що передбачений законодавством України, всупереч вимогам 41 Конституції України. Зміна адреси відбулася наказом департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021. Відповідно до вимог ч.5 ст. 265 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” до заяви про зміна адреси необхідно подати документи, що посвідчують право власності. Відповідач -1 ПП “Термінал” подав до Запорізької міської ради документ, який ніколи не видавався уповноваженими органами - державний акт на право власності на землю серії ЗП № 016262 від 29.12.2001. За таких обставин, позивач вважає, що  Запорізька міська рада повинна була відмовити у зміні адреси на підставі ч. 8  ст. 265 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”.         
У цьому випадку, фактично відсутнє порушене право або охоронюваний законом інтерес, за захистом якого звернувся позивач. 
Зазначене позивачем обґрунтування у контексті спірних відносин не може бути розцінене як реальне та індивідуально визначене. Тобто, таке формулювання не містить причинно-наслідкового зв`язку із предметом та підставами позову і доводами щодо порушених прав (інтересів). 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено, у чому саме полягають порушення відповідачів саме його (позивача) прав чи інтересів. 
Саме по собі твердження позивача про порушення, які полягали у тому, що:  Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області протиправно розпорядилося землями міста Запоріжжя; відповідач Запорізька міська рада протиправно змінила адресу об`єкту нерухомого майна; відповідач ПП «Термінал» протиправно отримав права власності на земельні ділянки та об`єкти нерухомості та протиправно ними розпорядився, не є підставами для скасування рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Ткаліч Вікторії Олегівни індексний номер: 61576194 від 15.11.2021; державного реєстратора департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О.Ю. індексний номер: 60234329 від 08.09.2021 10:502:46; державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021; державного реєстратора – приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Єдемської-Фастовець Ольги Олександрівни індексний номер: 62159253 від 09.12.2021; визнання протиправним та скасування наказу Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради № 125р(а) від 23.09.2021, оскільки, відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи, яка звернулась із позовом до суду.
Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.06.2021 у справі № 910/6613/20.
Отже, відсутність порушеного права Позивача є самостійною підставою для відмови у задоволенні даного позову.
Колегія суддів також погоджується з доводами господарського суду про неналежність обраного позивачем способу захисту.
Обраний позивачем спосіб захисту не призвів би до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.
Державна реєстрація права власності не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі   № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.
Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.
Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19), а також, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17).
Отже, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 914/1516/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним додаткового рішення.
В силу приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 1 ч. 1     ст. 275 ГПК України    суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до  статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд, -                                                                 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362” на рішення  Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 у справі № 908/3807/23 - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Запорізької області від 17.05.2024 у справі № 908/3807/23 – залишити без змін.
Судові витрати Публічного акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство 12362” за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
                Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.10.2024.

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Ю.Б. Парусніков

Суддя                                                                                                               Т.А. Верхогляд