ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/42204/23                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Щавінський В.Р.
                                                                                  Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 жовтня 2024 року                                                                                      м. Київ
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О.
                                                                 Кузьмишиної О.М.
За участю секретаря                               Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» (далі - ТОВ «Бренд Проперті») звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.08.2023 №148940705, яке винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 14.08.2023 №148940705, яке винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області. 
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що станом на дату реєстрації Акта перевірки посадовою особою або уповноваженим представником ТОВ «Бренд Проперті» не надано до перевірки документи (копії документів), що безпосередньо стосуються предмету перевірки, зокрема, щодо здійснення імпортних операцій по сумах, які заявлені до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за листопад, грудень 2022 року, та січень, лютий 2023 року, а саме: ВМД, укладені контракти з імпортерами, інвойси, оригінали (копії) міжнародних автомобільних накладних (CMR), товарно-транспортних накладних, тощо. При цьому, апелянт зазначає, що факт ненадання ТОВ «Бренд Проперті» до перевірки документів (копії документів), що безпосередньо стосуються предмету перевірки, зафіксовано контролюючим органом в Акті перевірки від 07.07.2023 №14446/10-36-07-05/43479830. 
04 вересня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» надійшли додаткові письмові пояснення у справі, у яких підтримує позицію суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 16.06.2023 № 1082-п та направлень від 19.06.2023 №4327 та №4641, посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За наслідками перевірки складений Акт від 07 липня 2023 року №14446/10-36-07-05/43479830, де встановлено порушення ТОВ «Бренд Проперті» вимог п.198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.п. «б» 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого, відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2023 року на 41 177 283,00 грн. та завищено суму від`ємного значення по декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року на 147 597,00 грн.
В подальшому, на адресу ТОВ «Бренд Проперті» надійшли податкові повідомлення- рішення: 
- від 14.08.2023 №148940705 за формою «В3», яким відмовлено в праві на отримання бюджетного відшкодування за період квітень 2023 року у розмірі 41 177 283 грн.; 
- від 14.08.2023 №148950705 за формою «В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення 147 597 грн.
ТОВ «Бренд Проперті» оскаржено вищевказані податкові повідомлення-рішення адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 10 жовтня 2023  року № 30176/6/99-00-06-01-04-06 скаргу ТОВ «Бренд Проперті» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. Дане рішення ДПС України позивач отримав 13.10.2023 року.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 14.08.2023 №148940705, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку із ввезення товарів на митну територію України.
Згідно пункту 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Підпунктом «ґ» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Положеннями пункту 198.2 статті 198 ПК України закріплено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За правилами абзаців 1-2 пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пункт 200.1 статті 200 ПК України передбачає, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Пункт 200.8 статті 200 ПК України встановлює, що до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бренд Проперті» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року (від 22 травня 2023 року, реєстраційний номер 9118641029) (Т. 17 а.с. 35-38).
В рядку 20.2 вищевказаної податкової декларації ТОВ «Бренд Проперті» зазначено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню 41   177   283 грн., у зв`язку з чим, подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) від 22 травня 2023 року.
В подальшому, Головним управлінням ДПС України у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бренд Проперті» щодо дотримання законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, в тому числі заявленого до бюджетного відшкодування, за результатом якої складено Акт від 07 липня 2023 року №14446/10-36-07-05/43479830 (Т. 1 а.с. 32-70). 
Згідно Акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Бренд Проперті» вимог п.198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.п. «б» 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого, відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2023 року на 41 177 283,00 грн., що слугувало прийняттю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14.08.2023 №148940705 (Т.1 а.с. 29-31).
Так, в Акті перевірки вказано, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є застосування норми пункту 8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Також, в Акті перевірки зазначено, що ТОВ «Бренд Проперті», відповідно до розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 27.09.2021 року № 602, отримувало дозвіл на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю, у відповідності до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 14-2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2007 року №1010 (із змінами), протоколу від 03 вересня 2021 року №3 засідання комісії з питань доцільності надання дозволів на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю та фінансової допомоги на поворотній і безповоротній основі, цільової позики заявникам-роботодавцям, заснованим громадськими організаціями осіб з інвалідністю Київської обласної державної адміністрації.
Матеріали справи свідчать, що компаніями було поставлено, а ТОВ «Бренд Проперті» прийнято товар (одяг, що був у користуванні, для подальшого використання, несортований з текстильних матеріалів 1-ї. 2-ї, 3-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг; взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї, 2-ї, 3-ї категорії; речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортимент: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін.).
На підтвердження здійснення одягу, який був у користуванні позивачем надано складені під час митного оформлення товару наступні вантажно-митні декларації: UA205050/2022/083043 від 29.12.2022 року; UA205050/2022/082692 від 28.12.2022 року; UA205050/2022/082640 від 27.12.2022 року; UA205140/2022/093483 від 27.12.2022 року; UA205050/2022/082594 від 27.12.2022 року; UA205050/2022/082548 від 27.12.2022 року; UA205050/2022/082539 від 27.12.2022 року; UA205140/2022/093303 від 27.12.2022 року; UA205050/2022/082473 від 26.12.2022 року; UA205050/2022/082472 від 26.12.2022 року; UA205050/2022/082478 від 26.12.2022 року; UA205140/2022/092886 від 26.12.2022 року; UA205050/2022/082110 від 23.12.2022 року; UA205050/2022/081866 від 22.12.2022 року; UA205050/2022/081864 від 22.12.2022 року; UA205140/2022/092109 від 21.12.2022 року; UA205140/2022/092111 від 21.12.2022 року; UA205050/2022/081612 від 21.12.2022 року; UA205050/2022/081468 від 21.12.2022 року; UA205050/2022/081467 від 21.12.2022 року; UA205140/2022/091749 від 20.12.2022 року; UA205140/2022/091720 від 20.12.2022 року; UA205140/2022/091446 від 19.12.2022 року; UA205140/2022/091399 від 19.12.2022 року; UA205140/2022/091201 від 19.12.2022 року; UA205140/2022/091217 від 19.12.2022 року; UA209230/2022/022908 від 15.12.2022 року; UA205050/2022/080437 від 14.12.2022 року; UA205140/2022/089855 від 13.12.2022 року; UA205140/2022/089854 від 13.12.2022 року; UA205140/2022/089843 від 13.12.2022 року; UA205140/2022/089903 від 13.12.2022 року; UA205140/2022/089636 від 13.12.2022 року; UA205050/2022/079912 від 12.12.2022 року; UA209230/2022/021221 від 12.12.2022 року; UA209230/2022/020333 від 09.12.2022 року; UA205050/2022/079242 від 08.12.2022 року; UA205050/2022/079181 від 08.12.2022 року; UA205050/2022/079072 від 08.12.2022 року; UA209230/2022/019777 від 08.12.2022 року; UA205050/2022/078981 від 07.12.2022 року; UA205050/2022/078918 від 07.12.2022 року; UA205050/2022/078842 від 07.12.2022 року; UA205050/2022/078720 від 07.12.2022 року; UA205050/2022/078666 від 07.12.2022 року; UA205050/2022/078722 від 07.12.2022 року; UA205140/2022/087958 від 07.12.2022 року; UA205140/2022/088054 від 07.12.2022 року; UA205140/2022/087848 від 06.12.2022 року; UA205140/2022/087678 від 06.12.2022 року; UA205050/2022/078402 від 05.12.2022 року; UA205140/2022/087605 від 05.12.2022 року; UA205140/2022/087519 від 05.12.2022 року; UA205140/2022/087189 від 05.12.2022 року; UA209230/2022/018318 від 05.12.2022 року; UA205050/2022/077842 від 02.12.2022 року; UA205050/2022/077881 від 02.12.2022 року; UA209230/2022/016992 від 01.12.2022 року; UA209230/2022/016813 від 01.12.2022 року; UA209170/2023/015780 від 28.02.2023 року; UA209170/2023/015647 від 28.02.2023 року; UA205050/2023/016198 від 28.02.2023 року; UA205050/2023/016099 від 27.02.2023 року; UA205050/2023/016038 від 27.02.2023 року; UA209170/2023/015199 від 27.02.2023 року; UA209170/2023/015196 від 27.02.2023 року; UA209230/2023/019816 від 27.02.2023 року; UA209170/2023/015051 від 25.02.2023 року; UA205140/2023/014478 від 23.02.2023 року; UA205050/2023/014970 від 22.02.2023 року; UA205140/2023/014312 від 22.02.2023 року; UA205050/2023/014866 від 22.02.2023 року; UA205050/2023/014870 від 22.02.2023 року; UA205050/2023/014863 від 22.02.2023 року; UA209230/2023/017930 від 22.02.2023 року; UA209170/2023/013934 від 22.02.2023 року; UA209170/2023/013930 від 22.02.2023 року; UA205140/2023/014045 від 21.02.2023 року; UA205050/2023/014603 від 21.02.2023 року; UA209230/2023/017333 від 21.02.2023 року; UA209230/2023/017409 від 21.02.2023 року; UA209230/2023/017374 від 21.02.2023 року; UA205050/2023/014436 від 21.02.2023 року; UA205050/2023/014315 від 20.02.2023 року; UA205050/2023/014308 від 20.02.2023 року; UA205050/2023/014132 від 20.02.2023 року; UA205050/2023/014134 від 20.02.2023 року; UA209170/2023/013081 від 20.02.2023 року; UA209170/2023/013082 від 20.02.2023 року; UA209170/2023/012343 від 16.02.2023 року; UA205140/2023/012018 від 15.02.2023 року; UA209230/2023/015034 від 15.02.2023 року; UA205050/2023/012939 від 14.02.2023 року; UA209230/2023/014496 від 14.02.2023 року; UA205050/2023/012752 від 14.02.2023 року; UA205050/2023/012650 від 13.02.2023 року; UA205050/2023/012092 від 10.02.2023 року; UA205140/2023/010249 від 09.02.2023 року; UA205050/2023/011635 від 08.02.2023 року; UA209230/2023/012198 від 08.02.2023 року; UA205140/2023/009886 від 08.02.2023 року; UA205050/2023/011376 від 07.02.2023 року; UA205140/2023/009832 від 07.02.2023 року; UA205050/2023/011334 від 07.02.2023 року; UA205140/2023/009802 від 07.02.2023 року; UA205140/2023/009747 від 07.02.2023 року; UA205140/2023/008991 від 03.02.2023 року; UA205050/2023/010487 від 03.02.2023 року; UA205050/2023/010315 від 02.02.2023 року; UA205050/2023/010259 від 02.02.2023 року; UA205140/2023/008307 від 02.02.2023 року; UA205050/2023/010005 від 01.02.2023 року; UA205050/2022/077151 від 30.11.2022 року; UA205140/2022/086042 від 30.11.2022 року; UA209230/2022/016189 від 30.11.2022 року; UA209230/2022/016191 від 30.11.2022 року; UA205050/2022/077154 від 30.11.2022 року; UA205050/2022/077072 від 29.11.2022 року; UA205050/2022/077070 від 29.11.2022 року; UA205050/2022/077001 від 29.11.2022 року; UA209230/2022/015808 від 29.11.2022 року; UA209230/2022/015805 від 29.11.2022 року; UA205140/2022/085735 від 29.11.2022 року; UA209230/2022/015729 від 29.11.2022 року; UA209230/2022/015728 від 29.11.2022 року; UA205140/2022/085598 від 29.11.2022 року; UA205140/2022/085487 від 28.11.2022 року; UA205140/2022/085415 від 28.11.2022 року; UA209230/2022/015336 від 28.11.2022 року; UA209230/2022/015190 від 28.11.2022 року; UA209230/2022/015191 від 28.11.2022 року; UA209230/2022/015129 від 28.11.2022 року; UA205140/2022/084780 від 25.11.2022 року; UA205140/2022/084708 від 25.11.2022 року; UA209230/2022/013864 від 25.11.2022 року; UA209230/2022/013842 від 25.11.2022 року; UA209230/2022/013502 від 24.11.2022 року; UA209230/2022/013501 від 24.11.2022 року; UA205140/2022/084512 від 24.11.2022 року; UA205140/2022/084194 від 23.11.2022 року; UA205140/2022/084156 від 23.11.2022 року; UA205050/2022/075581 від 22.11.2022 року; UA205050/2022/075533 від 22.11.2022 року; UA205140/2022/084134 від 22.11.2022 року; UA205050/2022/075536 від 22.11.2022 року; UA205050/2022/075541 від 22.11.2022 року; UA205050/2022/075446 від 22.11.2022 року; UA205050/2022/075415 від 22.11.2022 року; UA209230/2022/011930 від 21.11.2022 року; UA205140/2022/083630 від 21.11.2022 року; UA205050/2022/075100 від 21.11.2022 року; UA209230/2022/011623 від 21.11.2022 року; UA209230/2022/011624 від 21.11.2022 року; UA205140/2022/083243 від 19.11.2022 року; UA205050/2022/074709 від 18.11.2022 року; UA205140/2022/082758 від 17.11.2022 року; UA205050/2022/074106 від 16.11.2022 року; UA205050/2022/073894 від 15.11.2022 року; UA205050/2022/073909 від 15.11.2022 року; UA209230/2022/009191 від 15.11.2022 року; UA205140/2022/081856 від 15.11.2022 року; UA205050/2022/073720 від 14.11.2022 року; UA205050/2022/073706 від 14.11.2022 року; UA205050/2022/073665 від 14.11.2022 року; UA205140/2022/081577 від 14.11.2022 року; UA205050/2022/073522 від 14.11.2022 року; UA205140/2022/081488 від 14.11.2022 року; UA209230/2022/007756 від 11.11.2022 року; UA205050/2022/072763 від 10.11.2022 року; UA205050/2022/072509 від 09.11.2022 року; UA205050/2022/072504 від 09.11.2022 року; UA205050/2022/072407 від 09.11.2022 року; UA205140/2022/080160 від 09.11.2022 року; UA205050/2022/072217 від 08.11.2022 року; UA205050/2022/072050 від 08.11.2022 року; UA205050/2022/071968 від 07.11.2022 року; UA205050/2022/071951 від 07.11.2022 року; UA205050/2022/071870 від 07.11.2022 року; UA205050/2022/071873 від 07.11.2022 року; UA205140/2022/078667 від 04.11.2022 року; UA205050/2022/070781 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078300 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078288 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078286 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078277 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078276 від 02.11.2022 року; UA205050/2022/070745 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/078006 від 02.11.2022 року; UA205140/2022/077989 від 02.11.2022 року; UA205050/2022/070421 від 01.11.2022 року; UA205050/2022/070414 від 01.11.2022 року; UA205050/2023/009613 від 31.01.2023 року; UA205050/2023/009510 від 30.01.2023 року; UA205050/2023/009384 від 30.01.2023 року; UA205050/2023/009284 від 30.01.2023 року; UA209230/2023/008503 від 30.01.2023 року; UA205050/2023/008394 від 26.01.2023 року; UA205050/2023/008172 від 25.01.2023 року; UA205050/2023/008119 від 24.01.2023 року; UA205140/2023/005651 від 24.01.2023 року; UA205050/2023/007783 від 23.01.2023 року; UA205140/2023/005176 від 23.01.2023 року; UA209230/2023/006113 від 23.01.2023 року; UA209230/2023/006028 від 23.01.2023 року; UA205140/2023/004876 від 23.01.2023 року; UA209230/2023/005868 від 23.01.2023 року; UA205140/2023/004856 від 23.01.2023 року; UA209230/2023/005148 від 20.01.2023 року; UA209230/2023/005108 від 20.01.2023 року; UA209230/2023/005082 від 20.01.2023 року; UA209230/2023/004775 від 19.01.2023 року; UA205050/2023/006570 від 18.01.2023 року; UA205050/2023/006447 від 17.01.2023 року; UA209230/2023/004090 від 17.01.2023 року; UA209230/2023/004061 від 17.01.2023 року; UA209230/2023/004027 від 17.01.2023 року; UA209230/2023/003817 від 17.01.2023 року; UA205050/2023/006156 від 16.01.2023 року; UA205140/2023/003237 від 16.01.2023 року; UA205140/2023/002950 від 16.01.2023 року; UA205140/2023/002361 від 12.01.2023 року; UA205140/2023/002034 від 11.01.2023 року; UA205050/2023/005067 від 11.01.2023 року; UA205050/2023/005064 від 11.01.2023 року; UA205140/2023/002020 від 11.01.2023 року; UA205140/2023/001976 від 11.01.2023 року; UA205140/2023/001732 від 10.01.2023 року; UA205050/2023/004828 від 10.01.2023 року; UA205050/2023/004769 від 09.01.2023 року; UA205140/2023/001349 від 09.01.2023 року; UA205050/2023/004734 від 09.01.2023 року; UA205050/2023/004675 від 09.01.2023 року; UA205140/2023/001247 від 09.01.2023 року; UA205050/2023/004279 від 05.01.2023 року; UA205140/2023/000799 від 05.01.2023 року; UA205140/2023/000279 від 03.01.2023 року; UA205050/2023/003923 від 03.01.2023 року; UA205050/2023/003865 від 02.01.2023 року; UA205050/2023/003857 від 02.01.2023 року; UA205140/2023/000085 від 02.01.2023 року; UA205050/2023/003808 від 02.01.2023 року; UA205140/2023/000090 від 02.01.2023 року; UA205140/2023/000004 від 02.01.2023 року.
Колегія суддів зазначає, що для ввезення імпортованого товару та випуску його у вільний обіг покупцем має бути сплачено всі митні платежі, встановлені законом на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей.
Разом з тим, як вказує апелянт, станом на дату реєстрації Акта перевірки посадовою особою або уповноваженим представником ТОВ «Бренд Проперті» не надано до перевірки документи (копії документів), що безпосередньо стосуються предмету перевірки, зокрема, щодо здійснення імпортних операцій, по сумам, які заявлені до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації за листопад, грудень 2022 року, та січень, лютий 2023 року, а саме, ВМД, укладені контракти з імпортерами, інвойси, оригінали (копії) міжнародних автомобільних накладних (CMR), товарно-транспортних накладних, тощо. 
При цьому, апелянт стверджує, що факт ненадання ТОВ «Бренд Проперті» до перевірки документів (копії документів), що безпосередньо стосуються предмету перевірки, зафіксовано контролюючим органом в Акті перевірки від 07.07.2023 №14446/10-36-07-05/ 43479830 . 
З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог пункту 201.12 статті 201 ПК України, разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, складена платником за такими операціями та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації відповідного звітного періоду.
Згідно частини 1 статті 74 Митного кодексу України, імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
У постанові від 03 жовтня 2023 року у справі № 640/16289/22 Верховний Суд дійшов висновку, що з моменту подання платником податків митної декларації для митного оформлення ввезених на митну територію України товарів у нього виникають відповідні податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість. Після сплати цього податку до бюджету платник податків набуває право на віднесення таких сум до податкового кредиту відповідного періоду. Таке розуміння норм Податкового кодексу України відповідає характеру і змісту правового регулювання податку на додану вартість та суті його адміністрування, оскільки право на податковий кредит перебуває у прямій залежності саме від факту сплати відповідної суми податку на додану вартість до бюджету. При цьому, митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, є належним документом, що посвідчує право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту за відповідний період, оскільки вона підтверджує фактичну сплату суми податку до відповідного бюджету. 
Із Акту перевірки вбачається, що митні декларації, які містяться в матеріалах справи були надані позивачем до перевірки. В свою чергу, відповідачем жодних зауважень щодо їх форми та зазначених в них відомостей в акті перевірки не наведено.
При цьому, як слідує із Акту перевірки, відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги, Головним управлінням ДПС у Київській області не заперечується факту оплати товару по імпортних операцій, які стали підставою для формування податкового кредиту. Також, здійснення оплати підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, в даному випадку, первинним документом, який посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства і яка безпосередньо підтверджує сплату такого податку.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2024 року у справі № 640/21773/22, від 02 квітня 2024 року у справі № 320/16177/23, від 03 жовтня 2023 року у справі № 640/16289/22. При цьому, у даних справах позивачем також виступає ТОВ «Бренд Проперті», а відповідачем Головне управління ДПС у Київській області.
Таким чином, посилання апелянта на ненадання позивачем ВМД, укладених контрактів з імпортерами, інвойсів, оригіналів (копій) міжнародних автомобільних накладних (CMR), товарно-транспортних накладних є необгрунтованим, оскільки, надані ТОВ «Бренд Проперті» митні декларації є належними документами, що посвідчують право на віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту за відповідний період.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що зазначення в акті перевірки про  ненадання документів є належним чином фіксування факту їх ненадання, оскільки, факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме шляхом складання акта про відмову у наданні документів.
Аналогічні висновки неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 26 січня 2021 року у справі №814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі №824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі №640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі №822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16, від 14 серпня 2024 року у справі 560/12984/23, тощо.
Разом з тим, відповідачем не заперечувалось, що акт ненадання документів податковим органом не складався.
Водночас, посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 23.04.2024 у справі № 380/5557/22 колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, дане судове рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в ньому висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі. У зазначеній справі № 380/5557/22 факт ненадання документів був зафіксований відповідним актом ненадання документів.
Враховуючи вищенаведене, висновок відповідача про порушення ТОВ «Бренд Проперті» вимог п.198.1, п.198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.п. «б» 200.4 ст. 200 ПК України та наявність, у зв`язку з цим, підстав для відмови в отриманні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є необгрунтованим.
Таким чином, судом першої інстанції правильно визнано протиправними та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.08.2023 №148940705.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.  

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Аліменко В.О.

                                                                                                    Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 03.10.2024 р.