П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/33608/23	

Суддя першої інстанції: Завальнюк І.В.
 Час  та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
 Повний текст судового рішення складений 16.01.2024р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі   колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання  протиправним та скасування  рішення від 03.11.2023р. №155250015241 щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  на підставі заяви про призначення пенсії від 16.02.2022р.; зобов`язання призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії з 16.02.2022р.
В обґрунтування позову зазначено, що судовими рішеннями у справах №420/11687/22 та №420/7611/23 зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022р. про призначення пенсії, однак пенсійний орган в третій раз протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2  ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2024р. позов задоволений, оскільки при прийнятті рішення від 03.11.2023 № 155250015241 ГУ ПФУ в м. Києві проігноровано встановлені у рішенні від 12.12.2022 року по справі №420/11687/22 обставини та відмовлено позивачу при повторному розгляді його заяви в призначенні пенсії з підстав, які визнані в судовому порядку необґрунтованими.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
Апелянт посилається на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №2 (6 років 3 місяців) та страхового стажу (28 років).
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 16.02.2022р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових  умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.04.2022р. №2600-0208-8/43205 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, передбаченого ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022р. у справі                         №420/11687/22 (набрало законної сили 21.02.2022р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. 2  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та з урахуванням висновків суду.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.02.2023р. № 155250015241 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2023р. у справі              №420/7611/23 (набрало законної сили 24.10.2023р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022р. про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023р. №155250015241, розглянувши втретє заяву ОСОБА_1 від 16.02.2022р. на виконання судового рішення у справі №420/7611/23, відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, передбаченого ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». /а.с.8/
Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.11.2023р. №155250015241, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених  Конституцією України.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована  Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.
Відповідно до  ст.46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.
При цьому, 03.10.2017р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV розділом XIV-1, який містить, зокрема, пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
За приписами ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р.  №1788-XII (надалі – Закон №1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно пункту «б» ст.13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах жінкам з 50 років до 55 років.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п.«б» - «г» ст.54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення). Визначено, що застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п. «б» - «г» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015р. на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV, тому для наявності у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно досягнення 55 років, наявність стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах за списком №2.
Таким чином, є протиправним посилання пенсійного органу в оскаржуваному рішенні на необхідність наявності у позивача страхового стажу у 28 років.
Колегія суддів зазначає, що виходячи з аналізу вищезазначених правових норм страховий стаж позивача у 25 років 1 місяць, встановлений пенсійним органом у оскаржуваному рішенні, є достатнім для призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком.
Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішеннями Одеського окружного адміністративного суду від 12.12.2022р. у справі                         №420/11687/22 (набрало законної сили 21.02.2022р.) та від 19.06.2023р. у справі              №420/7611/23 (набрало законної сили 24.10.2023р.) встановлено, що пільговий стаж позивача складає 20 років 8 місяців 29 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за списком №2.
Отже, Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві втретє протиправно зазначено про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пільгової пенсії за віком за списком №2.
          Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
          За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду                             від 16 січня 2024 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв