ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2419/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №280/2419/24 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,- 

                                                         В С Т А Н О В И В :

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії відповідача щодо стягнення надмірно виплачених сум пенсійних виплат позивачу в сумі 2265,55 грн.;
визнати протиправним та скасувати рішення від 28.09.2023 №289, прийняте відповідачем про стягнення з позивача  суми пенсії в розмірі 2358,94 грн.;
стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих виплат пенсії за період з 18.09.2023 по 31.12.2023 в розмірі 4630,47 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №280/2419/24 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.09.2023 №269 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру з ОСОБА_1  у розмірі 2358,94 грн. з 01.10.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій  області повернути (виплатити) ОСОБА_1   суми коштів з його пенсії, які були протиправно утримані, з 01.10.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови та визнання протиправними дії відповідачащодо стягнення у вересні 2023 надмірно виплачених сум пенсійних виплатпозивачу в сумі 2271,53 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих виплат пенсії за період з 18.09.2023 по 31.12.2023 в розмірі 4630,47 грн.
Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивачем також подавалась заява про особисту участь в апеляційному розгляді справи.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши під час розгляду даної справи в письмовому провадженні доводи апеляційних скарг позивача та відповідача, відзиву позивача на апеляційну скаргу відповідача, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та застосування до них норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг та для скасування рішення суду першої інстанції, з ухвалення у справі іншого рішення, виходячи з нижченаведеного.
Позивач –перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, з 18.09.2023 як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
28.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області принято рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру № 289 у розмірі 2358,94 грн.
Листом №205564-20856/З-05/8-0800/23 від 13.12.2023 позивачу повідомлено про  те, що під час оформлення заяви про поновлення пенсії за Законом України №2262 він був  попереджений, що розмір його пенсії буде зменшено та підписавши відповідну заяву надав згоду на утримання різниці пенсії за час з дня звернення, тобто з 18.09.2023. Отже, різниця між отриманої ним пенсією за віком по Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV та нарахованою за вислугу років по Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ за 18 днів вересня поточного року в сумі 2358,94 грн. утримується з жовтня 2023 року у розмірі 20 % відповідно чинного законодавства. Додатково проінформовано, що розмір його пенсійної виплати з 18.09.2023 становить 5241,99 грн.
Листом № 4365-2669/З-02/8-0800/24 від 11.03.2024 позивачу повідомлено про виникнення різниці між отриманою пенсією за віком по Закону 1058 та нарахованою за вислугою років по Закону 2262 за вересень 2023 року у розмірі 2358,94 грн. та роз`яснено механізм утримання  надмірно отриманої пенсії.
Позивач, не погодившись з рішенням відповідача про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, звернувся до суду із вказаним позовом.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Положеннями ст. 50 Закону 1058-IV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Відповідно до ст. 103 Закону № 1788-XII суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначено Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 21.03.03 № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.14 року № 25-3) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.03 за №374/7695 (далі - Порядок № 6-4).
Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до положень частини 2 статті 101 Закону України Про пенсійне забезпечення, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
На підставі статті 103 Закону України Про пенсійне забезпечення суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Проте суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не мало право самостійно здійснювати будь-які стягнення з пенсії позивача.
Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії, на підставі даних, формування яких не залежить від пенсіонера.
При цьому, слід відмітити, що відповідач не навів обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку позивача.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд апеляційної інстанції з урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
          
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №280/2419/24 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в адміністративній справі №280/2419/24- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун