Справа № 753/16308/24                                                                  Суддя в суді першої інст. - Заруба П.І.
Провадження № 33/824/5818/2024                                                  Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            09 грудня 2024 року                                                                                          м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
за участю особи, 
яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - Гармаша М.Ю.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гармаша М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.   
29 липня 2024 року о 05-й годині 04 хвилини в м. Києві, вул. Ревуцького, (шляхопровід, просп. Бажана, 40 в сторону вул. Вербицького), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога і на місці зупинки транспортного засобу відмовився в повному обсязі, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування транспортного засобу відсторонений.
Крім того, 29 липня 2024 року о 05-й годині 04 хвилини в м. Києві, по            вул. Ревуцького, (шляхопровід, просп. Бажана, 40 в сторону вул. Вербицького), водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Cherry» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості та інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду, а саме відбійник, в результаті транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1   ст. 130 КУпАП.
 В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить: постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом. Зокрема, під час наїзду на перешкоду, а саме відбійник, транспортним засобом Cherry Eastar д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .
Разом з тим, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , останній керування транспортним засобом не здійснював, а лише перебував на місці пасажира. При цьому, матеріали справи не містять належних допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .  
Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що на відеозаписі не зафіксовано обставин приведення ОСОБА_1 автомобіля в рух, натомість зафіксовано повідомлення працівникам поліції обставин, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 .  
Крім того, власником транспортного засобу є   ОСОБА_2 .
Наголошує, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 не може бути суб`єктом даного адміністративного правопорушення. 
Також, зазначає, що наявне у матеріалах справи направлення містить відомості про доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на огляд, що у свою чергу спростовує відомості про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння, викладені у протоколі.   
Заслухавши думку захисника та ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просять про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалу за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції дотримані.
Так, суд встановив, що факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 811558, відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , схемою дорожньо-транспортної пригоди.
Проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням  ОСОБА_1  вимог п. 13.1 ПДР України.
Крім того, висновок суду про визнання  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на  наступне.
Пунктом 2.3б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №965543, №811558 від 29 липня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відозаписом з нагрудної камери поліцейського; схемою місця ДТП; та іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими, складеними з дотриманням норм законодавства, та такими, що у своїй сукупності беззаперечно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, підстав вважати наявні в матеріалах справи докази неналежними та недопустимими, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку, що саме дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. п. 2.5, 13.1 України, що знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Зазначені докази доповнюють одне одного, сумнівів та протиріч не викликають, та у своїй сукупності підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху України.
Аналізуючи викладене, апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п.п.  2.5, 13.1 ПДР України.
Апеляційний суд відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказане спростовується наявним у справі відеозаписом. Така поведінка ОСОБА_1 судом розцінюється як позиція захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкцій ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
Порушень вимог закону при складенні протоколів про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Гармаша М.Ю. в інтересах ОСОБА_1  -   залишити без задоволення.
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                  А.М. Дрига