ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
31 жовтня 2024 року
м. Київ
 
справа № 760/6923/22
провадження № 61-4898св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, третя особа- Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Голиці Тетяни Іванівни на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Букіної О. М., та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства  обслуговування  повітряного  руху  України (далі - ДП обслуговування
 
повітряного руху України), третя особа - Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» (далі - ППО «Інженерно-технічних фахівців»), про визнання незаконним наказу щодо призупинення дії трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Уточнена позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 24 лютого 2022 року через високий ризик авіаційній безпеці Украерорух прийняв рішення про тимчасове закриття повітряного простору України. 
Також, 24 лютого 2022 року ДП обслуговування повітряного руху України прийняло наказ № 124, відповідно до якого: «1. Працівникам Украероруху з 24 лютого 2022 року прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням в.о. директора Украероруху, безпосереднім викликом заступника директора-начальника Украероцентру, директорів РСП, директора Дніпровського РСП-Керівника структурних підрозділів Східного регіону».
 
Жодних розпоряджень виконуючого обов`язки директора Украероруху прибути на робоче місце починаючи з 24 лютого 2024 року та до дати подання цієї позовної заяви він не отримував.
 
01 березня 2022 року ДП обслуговування повітряного руху України прийняло наказ № 126 щодо впровадження в Украерорусі режиму простою й оплати праці на період воєнного стану, з яким його ознайомлено не було, але пізніше скан-копія цього документа була розміщена у соціальних мережах у відкритому доступі.
 
24 березня 2022 року ДП обслуговування повітряного руху України видало окреме доручення № 9, щодо надання інформації по персоналу, відповідно до якого керівники структурних підрозділів повинні були надати переліки працівників із зазначенням їх прізвищ та посади відповідно за критеріями, вказаними у цьому документі. Його не було ознайомлено з цим окремим дорученням, але пізніше скан-копія цього документа була розміщена у соціальних мережах у відкритому доступі.
 
Відповідно до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану», з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ним, начальником служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану та наказано                      не проводити нарахування та виплату йому заробітної плати на час призупинення дії трудового договору. 
 
11 квітня 2022 року він направив ДП обслуговування повітряного руху України заяву, в якій навів аргументи щодо незаконності призупинення з ним дії трудового договору згідно з наказом від 30 березня 2022 року № 139 та вимагав від ДП обслуговування повітряного руху України вчинити такі дії: виключити його з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 з 01 квітня 2022 року; продовжувати керуватися по відношенню до нього наказом Украероруху від 01 березня 2022 року № 126; притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.
 
Наказом Украероруху від 27 квітня 2022 року № 294/о «Про поновлення дії трудового договору» поновлено з 27 квітня 2022 року дію трудового договору з ним, призупинену згідно з наказом Украероруху від 30 березня 2022 року № 139.
Тобто, ДП обслуговування повітряного руху України проігнорував його вимоги, викладені ним у заяви від 11 квітня 2022 року, чим завдало йому матеріальної шкоди, пов`язаної із незаконною, на його думку, невиплатою йому заробітної плати за період з 01 квітня 2022 року до 26 квітня 2022 року.
 
Наказом Украероруху від 28 квітня 2022 року № 166 «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану», з 28 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ним як інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації АС КПР РСП «Київцентраеро» Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану та наказано не проводити нарахування та виплату йому заробітної плати на час призупинення дії трудового договору.
 
Тобто, 28 квітня 2022 року ДП обслуговування повітряного руху України видало наказ № 166, відповідно до якого дію трудового договору з ним було призупинено вдруге (протягом одного місяця), причому з посиланням на його посаду, вказану в наказі Украероруху № 295/о, від якої він відмовився 27 квітня 2022 року.
 
05 травня 2022 року він направив ДП обслуговування повітряного руху України заяву, в якій ще раз підтвердив свою відмову переведення до РСП «Київцентраеро», та звернувся до ДП обслуговування повітряного руху України із вимогами: виключити його з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 з 01 квітня 2022 року та продовжувати керуватися щодо нього наказом від 01 березня 2022 року № 126, для чого видати окремий наказ або внести відповідні зміни до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року № 294/о; суворо дотримуватися вимог чинного законодавства України у сфері трудових відносин, у зв`язку із його відмовою, щодо переведення на іншу роботу відповідно до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року № 295/о; скасувати наказ Украероруху від 28 квітня 2022 року № 166 як незаконний; притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.
 
Посилається на те, що 20 травня 2022 року він отримав електронною поштою лист ДП обслуговування повітряного руху України від 18 травня 2022 року                                     № 1-23.2/1750/22 на звернення від 11 квітня 2022 року та від 05 травня 2022 року, в якому в задоволенні його вимог, викладених у зверненнях, було відмовлено.
 
У подальшому наказом Украероруху від 15 червня 2022 року № 379/о скасовано наказ Украероруху від 28 квітня 2022 року № 166 «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану», щодо призупинення з 28 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ним, інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації автоматизованої системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Украероруху.
Також, зазначеним наказом скасовано накази Украероруху від 27 квітня 2022 року № 295/о «Про переведення» та від 27 квітня 2022 року № 294/о «Про поновлення дії трудового договору».
 
ОСОБА_1 вважав, що призупинення дії трудового договору з ним, як з працівником Украероруху, згідно з наказом Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 проведено не у відповідності до вимог діючого трудового законодавства, у зв`язку з чим його трудові гарантії були порушені. Вважає, що на дату видання наказу від 30 березня 2022 року № 139 про призупинення дії трудового договору ДП обслуговування повітряного руху України мало можливість надавати роботу, а він мав можливість її виконувати.
 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
 - визнати незаконним наказ ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» у частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України, якого зазначено в додатку 14 до наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану»;
 - зобов`язати ДП обслуговування повітряного руху України поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану»;
 - стягнути з ДП обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (час призупинення дії трудового договору) за період з 01 квітня 2022 року до дня поновлення дії трудового договору, призупиненого згідно з наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану».
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України відбулося закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору, що у свою чергу зупинило діяльність ДП обслуговування повітряного руху України з надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України.
Таким чином, це свідчать про неможливість забезпечення роботою усіх своїх працівників ДП обслуговування повітряного руху України відповідно до їх посадових обов`язків, оскільки підприємство фактично припинило здійснювати основну свою діяльність, а саме: надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України та фактично така робота наразі відсутня.
ДП обслуговування повітряного руху України прийняло рішення про призупинення дії трудових договорів із працівниками саме у зв`язку із частковим зупиненням діяльності підприємства та, як наслідок, відсутністю такої роботи для виконання працівниками, тому здатність ДП обслуговування повітряного руху України організувати виробничий процес та керувати ним не є єдиною ознакою можливості ДП обслуговування повітряного руху України надавати працівником роботу в даному випадку.
Крім того, навіть за відсутності роботи за посадою, яку обіймає ОСОБА_1 , ДП обслуговування повітряного руху України були здійснені кроки для забезпечення його роботою з урахуванням напрямків діяльності підприємства у воєнний час та наявності іншої роботи на підприємстві.
Разом із тим, незважаючи на такі кроки ДП обслуговування повітряного руху України ОСОБА_1 відмовився від переведення його на іншу посаду та виконання іншої роботи не за його посадою.
Дані обставини, підтверджують наявність підстав для призупинення трудового договору із ОСОБА_1 , а саме: відсутність у ДП обслуговування повітряного руху України забезпечити роботою ОСОБА_1 за його посадою у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ДП обслуговування повітряного руху України поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ним, начальником служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану», то суд зазначив, що не знаходить підстав для її задоволення, оскільки дана позовна вимога є похідною від попередньої позовної вимоги.
Позовна вимога про стягнення із ДП обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від двох попередніх вимог, тому також не підлягає задоволенню.
Суд зазначив, що ОСОБА_1 має право на відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат за час призупинення дії трудового договору з російської федерації у порядку, встановленому законодавством.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Голиця Т. І. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просила суд скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Голиці Т. І. мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанції не звернули увагу на те, що відповідно до вимог Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. З аналізу цього Закону вбачається, що право роботодавця на призупинення трудового договору з працівником настає лише за певних умов, зокрема: неможливість роботодавця надати працівнику роботу, яку він може виконувати, через об`єктивні обставини, викликані військовою агресією проти України; неможливість працівника через об`єктивні обставини, викликані військовою агресією проти України, виконувати будь-яку роботу, яку може запропонувати роботодавець. 
Отже, в цьому Законі законодавець передбачив встановлення як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником, що має відбуватись саме у зв`язку із збройною агресією проти України. 
При цьому, слід розуміти, що на відміну положень статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у редакції зі змінами від 01 липня 2022 року, стаття 13 цього Закону у редакції від 15 березня 2022 року, що діяла на час спірних правовідносин, не передбачала призупинення дії трудового договору за ініціативи однієї із сторін. Тому в цій справі право роботодавця на призупинення трудового договору не є абсолютним та не може реалізуватися ним в одноособовому порядку.
Таким чином, для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Для зупинення трудового договору мають передувати відповідні негативні наслідки, наприклад знищення в результаті бойових дій засобів виробництва, відсутність виробничих, організаційних, технічних можливостей для виконання роботи працівником.
 
Підставою касаційного оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, зокрема суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 31 січня 2024 року у справі № 161/8196/22 (провадження                     № 61-6897св23), від 14 лютого 2024 року у справі № 201/791/23 (провадження                 № 61-11881св23), від 28 лютого 2024 року у справі № 465/3919/22 (провадження № 61-17848св23).
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У квітні 2024 року ДП обслуговування повітряного руху України подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що основними завданнями та обов`язками ОСОБА_1 , відповідно до посадової інструкції від 22 грудня 2021 року № 2.2.3-05-300 були: внесення на розгляд начальника Управління пропозицій щодо формування та реалізації політики у сфері інформаційних технологій, аналіз бізнес-процесів та ділових операцій у сфері корпоративного управління, аналіз ринку інформаційних технологій, здійснення аналізу функціональних можливостей інформаційних систем, розробки вимог, технічних завдань до функціональних характеристик програмного забезпечення корпоративних інформаційних систем, інфраструктурного обладнання і сервісів та іншої проєктної документації, а також розробки та супроводження положень, регламентів, політик щодо використання систем та сервісів, виконує роботи із впровадження та модернізації корпоративних ІС та сервісів Украероруху, тощо. Тобто, ОСОБА_1 виконував завдання інформаційно-аналогічного характеру. Зазначені завдання не були визначені як пріоритетні завдання Управління з огляду на першочергову необхідність забезпечення роботи підприємства в умовах воєнного стану та підтримки існуючої ІТ-інфраструктури Украероруху для забезпечення діяльності саме військової складової ОЦВС, оскільки інша діяльність наразі не здійснюється. 
Крім того, 27 квітня 2022 року наказом № 295/о ОСОБА_1 переведено на період дії воєнного стану на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації РСП «Київцентраеро», з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. 
Однак ОСОБА_1 відмовився виконувати роботу на зазначеній посаді.
Враховуючи зазначене, ДП обслуговування повітряного руху України просило суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
У квітні 2024 року ППО «Інженерно-технічних фахівців» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
07 грудня 2021 року на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року у справі № 760/3541/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України з 12 січня 2021 року, про що було видано відповідний наказ ДП обслуговування повітряного руху України від 07 грудня 2021 року № 1321/о.
 
До 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 працював на посаді начальника служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України та отримував заробітну плату згідно окладу, передбаченого штатним розписом підприємства.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 24 лютого 2022 року № 124 у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні було зобов`язано працівників Украероруху з 24 лютого 2022 року прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням в.о. директора Украероруху, безпосереднім викликом заступника директора - начальника Украероцентру, директорів РСП, директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону.
 
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово було продовжено.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 01 березня 2022 року № 126 запроваджено режим простою на підприємстві з 01 березня 2022 року до прийняття відповідного рішення для всіх працівників, окрім тих, що вказані у переліках, зазначених у підпунктах 2.1-2.3 цього наказу.
 
ОСОБА_1 до переліку працівників, які зазначені у підпунктах 2.1-2.3 наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 01 березня 2022 року № 126, включено не було.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану», відповідно до статті 64 Конституції України, статті 13 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року № 124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року № 126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану.
 
11 квітня 2022 року ОСОБА_1 надіслано ДП обслуговування повітряного руху України заяву, в якій останній повідомив ДП обслуговування повітряного руху України, що він з 24 лютого 2022 року знаходиться у м. Києві та має можливість виконувати роботу відповідно до вимог його посадової інструкції.
 
19 квітня 2022 року заступник директора із ЗНС «Київцентраеро» О. Величко склав службову записку про те, що у зв`язку нехваткою досвідчених фахівців в галузі ІТ, фахівців, які мають досвід організації та проведення робіт по встановленню нового чи модернізованого ПЗ, налаштування ІТ обладнання, підтримання спеціалізованих програмних продуктів, налаштування локальних комп`ютерних мереж та впровадження комплексних проектів, поставлено питання про направлення фахівця вказаної кваліфікації в службу АОПР РСП «Київцентраеро».
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 27 квітня 2022 року № 294/о «Про поновлення дії трудового договору» з ОСОБА_1 поновлено дію трудового договору з 27 квітня 2022 року, з урахуванням діючого режиму роботи по підприємству.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 27 квітня 2022 року № 295/о «Про переведення» ОСОБА_1 переведено на період дії воєнного стану з 27 квітня 2022 року з посади начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації АС КПР РСП «Київцентраеро» Украероруху для виконання робіт у місцевості, де відповідно до зведення МО України активні бойові дії не здійснюються, для відвернення та ліквідації наслідків бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України.
Також було визначено здійснювати оплату праці ОСОБА_1 за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, за фактично відпрацьований час, але не більше встановленої на 2022 рік на підприємстві норми робочого часу.
 
ОСОБА_1 із цим наказом ознайомився, проте не погодився, про що свідчить його підпис та відповідна відмітка на самому наказі.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 28 квітня 2022 року № 166 «Про призупинення трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану», відповідно до статті 64 Конституції України, статті 13 Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 18 квітня 2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року № 124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року № 126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», з 28 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 , інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігаційної системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР), зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану.
 
05 травня 2022 року ОСОБА_1 направив ДП обслуговування повітряного руху України заяву, в якій ще раз підтвердив свою відмову переведення до РСП «Київцентраеро», та звернувся до ДП обслуговування повітряного руху України із вимогами про виключення його з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року № 139 - з 01 квітня 2022 року та продовжувати керуватися щодо нього наказом від 01 березня 2022 року № 126, для чого видати окремий наказ або внести відповідні зміни до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року № 294/о; суворо дотримуватися вимог чинного законодавства у сфері трудових відносин, у зв`язку із його відмовою щодо переведення на іншу роботу відповідно до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року № 295/о; скасувати наказ Украероруху від 28 квітня 2022 року № 166 як незаконний; притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 15 червня 2022 року № 379/о у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 працювати на посаді з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігаційної системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Украероруху було скасовано наказ від 27 квітня 2022 року № 294/о «Про поновлення дії трудового договору», наказ від 27 квітня 2022 року № 295/о «Про переведення», наказ від 28 квітня 2022 року № 166 «Про призупинення трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро».
 
Таким чином, ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, проте дію трудового договору із ним було зупинено на підставі наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану».
Встановлено, що у ОСОБА_1 була можливість виконання роботи.
 
ДП обслуговування повітряного руху України діє відповідно до Статуту ДП обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністра інфраструктури України № 121.
 
Отже, основним напрямком діяльності ДП обслуговування повітряного руху України є організація заходів використання Повітряного простору, для забезпечення безпечного, економічно ефективного аеронавігаційного обслуговування, яке, в свою чергу, здійснюється провайдерами на платній основі.
 
При цьому, у зв`язку військовою агресією російської федерації, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації, з 24 лютого 2022 року Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами ПК України та Положення про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору.
 
Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування цивільним користувачам повітряного простору України було призупинено повністю.
 
Дані обставини є загальновідомими, а тому вони є доведеними.
 
24 лютого 2022 року Украерорухом на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України наступного змісту:
«У зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено».
 
Відповідно до довідки Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України та які є об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності по договорах, і виконання яких є неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Голиці Т. І.                                не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
 
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
 
В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
 
Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.
 
Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.
 
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
 
15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
 
Частинами першою та другою статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (тут і далі в редакції на час винесення оспорюваного наказу від 03 березня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.
 
У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у  частині відносин, врегульованих цим Законом.
 
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
 
Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.
Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.
Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.
Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.
Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.
 
Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.
 
Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.
 
Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23), від 31 січня 2024 року у справі № 161/8196/22 (провадження № 61-6897св23), від 14 лютого 2024 року у справі № 201/791/23 (провадження № 61-11881св23), від 28 лютого 2024 року у справі № 465/3919/22 (провадження № 61-17848св23), від 06 березня 2024 року у справі № 243/442/23 (провадження № 61-417св24).
 
У справі, яка переглядається в касаційному порядку, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 27 квітня 2022 року № 295/о «Про переведення» ОСОБА_1 переведено на період дії воєнного стану з 27 квітня 2022 року з посади начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації АС КПР РСП «Київцентраеро» Украероруху для виконання робіт у місцевості, де відповідно до зведення МО України активні бойові дії не здійснюються, для відвернення та ліквідації наслідків бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України.
Також було визначено здійснювати оплату праці ОСОБА_1 за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, за фактично відпрацьований час, але не більше встановленої на 2022 рік на підприємстві норми робочого часу.
 
ОСОБА_1 із цим наказом ознайомився, проте не погодився.
 
Наказом ДП обслуговування повітряного руху України від 28 квітня 2022 року № 166 «Про призупинення трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану», з 28 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 , інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігаційної системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР), зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану.
 
05 травня 2022 року ОСОБА_1 заявою підтвердив свою відмову переведення до РСП «Київцентраеро». 
Таким чином, ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, проте дію трудового договору із ним було зупинено на підставі наказу ДП обслуговування повітряного руху України від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про те, що  ОСОБА_1 , навіть за відсутності роботи за посадою, яку він обіймає, ДП обслуговування повітряного руху України були здійснені кроки для забезпечення роботою ОСОБА_1 з урахуванням напрямків діяльності підприємства у воєнний час та наявності іншої роботи на підприємстві. Також було визначено здійснювати оплату праці ОСОБА_1 за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, за фактично відпрацьований час, але не більше встановленої на 2022 рік на підприємстві норми робочого часу.
 
Проте, незважаючи на такі кроки ДП обслуговування повітряного руху України ОСОБА_1 відмовився від переведення його на іншу посаду та виконання іншої роботи не за його посадою.
 
Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дослідили всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надали їм належну оцінку, правильно визначили характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки виданий ДП обслуговування повітряного руху України наказ від 30 березня 2022 року № 139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» в частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій ДП обслуговування повітряного руху України, якого зазначено в додатку 14 до цього наказу, виданий у відповідності до вимог Закону України від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Голиці Тетяни Іванівни, залишити без задоволення.
 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               Г. В. Коломієць

 
Б. І. Гулько 

 
Д. Д. Луспеник