ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/8081/24                                        Головуючий в 1 інст. Боєв Є.С.
Провадження №33/807/743/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тивоненка Д.Р., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тивоненка Д.Р. на постанову судді Шевченківського районного суду                           м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, місце служби: військова частина НОМЕР_2 НГУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 22 липня 2024 року приблизно о 12-00 год. старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебував на території дислокації підрозділу в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Тивоненко Д.Р., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував всі обставини справи, невірно оцінив докази та постановив незаконне рішення.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що судом не надано оцінки кожному доказу, що міститься в матеріалах справи, зокрема не взято до уваги факт відсутності в справі результату огляду із технічного засобу алкотестер, не долучено відеозаписи події, огляд на виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 проводився не уповноваженою на те особою, відсутні в справі докази повірки технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд, свідки події є заінтересованими особами, адже є військовослужбовцями тієї ж військової частини і могли просто виконувати наказ та свідчити так, як було їм наказано.
Отже, сторона захисту вважає, що суд першої інстанції всупереч принципам судочинства діяв формально, не об`єктивно, що призвело до ухвалення незаконної постанови.
Звертає увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення не містить фактичних обставин, де саме, о котрій годині та за яких обставин представники військової частини виявили ОСОБА_1 та встановили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що було підставою для огляду останнього на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Вказує, що в протоколі відсутні ідентифікаційні дані приладу, яким здійснений вимір, а також не зазначено результат такого вимірювання. Крім того, в порушення вимог КУпАП та Інструкції № 726 протокол містить виправлення, а висновок суду, що даний факт є незначним порушенням, є помилковим.
Посилається на те що сертифікат на пристрій Алкофор № 405, який міститься в матеріалах справи має інформаційний характер, свідчить про проведення технічного обслуговування пристрою і не є свідоцтвом про його повірку, свідоцтвом про метрологічну атестацію, а також не є сертифікатом калібрування згідно з ДСТУ, про що зазначено у сертифікаті.
Таким чином, як акт огляду, так і сертифікат, є неналежними доказами, оскільки беззаперечно не можуть стверджувати в сукупності з іншими доказами в даній справі, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому правопорушення.
Щодо складання протоколу не уповноваженою особою зазначив, що з протоколу вбачається перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . У такому випадку його огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння повинна була проводити посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ, а не інструктор – сержант та не командир 2-го артилерійського дивізіону ВЧ, а у випадку виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, огляд повинен був проводити командир, а не інструктор – сержант медпункту. Разом із цим, огляд проводився не в присутності командира. Як наслідок, протокол та огляд особи складені не уповноваженою на те особою.
Зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 під час події перебував на території військової частини або в іншому місці військового значення, прямував на службу або зі служби, виконував певні обов`язки військовослужбовця, а містять лише письмове формулювання уповноваженої особи ВЧ про те, що ОСОБА_1 під час події виконував обов`язки військової служби за призначенням на вулиці на території м. Запоріжжя. Отже захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , присутність його захисника - адвоката Тивоненка Д.Р., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, а отже є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.
Як установлено судом, 22 липня 2024 року, приблизно о 12-00 год., старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебував на території дислокації підрозділу в м. Запоріжжі, в стані алкогольного сп`яніння.
Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців за правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.
Факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість  ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 26 липня 2024 р. серії НГУ №228124 підтверджується: 
- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алкофор – 405 зав. №W2211300165 від 22 липня 2024 року, з результатом огляду 1,69 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій власний підпис (а.с. 7);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 22 липня 2024 року він був присутнім при огляді на стан алкогольного сп`яніння ст. сержанта ОСОБА_1 , який проводив уповноважена особа за допомогою технічного приладу Алкофор – 405: результат приладу позитивний 1,69 проміле. Візуально ст. сержант ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя. За результатами огляду уповноваженою особою складений акт від 22 липня 2024 року, який був підписаний ОСОБА_1 , та ним як свідком (а.с. 11);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 відповідно до яких, 22 липня 2024 року приблизно о 12-55 годині в приміщенні штабу 2-го артилерійського дивізіону, він був присутнім при огляді на стан алкогольного сп`яніння ст. сержанта ОСОБА_1 , який проводив уповноважена особа за допомогою технічного приладу Алкофор – 405: результат приладу позитивний 1,69 проміле. Візуально ст. сержант ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя. За результатами огляду уповноваженою особою складений акт від 22 липня 2024 року, який був підписаний особисто ОСОБА_1 , та ним як свідком (а.с. 12)
За копією посвідченням серії НОМЕР_3 , виданий 15 травня 2020 року, старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині на посаді командира відділення управління командира 1-ої артилерійської батареї 152 мм (155 мм) - зовнішній пілот (оператор) безпілотних літальних апаратів гаубиці 2-го артилерійського дивізіону військової частини (інформація обмежена для запобіганню несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) з 13 червня 2023 року.
Безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що із інкримінованим йому правопорушенням він згоден. 
Суд дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо складання протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 не уповноваженою на те особою, спростовуються матеріалами справи.
Так, з огляду на матеріали справи, зокрема протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП серії НГУ № 228124 від 26 липня 2024 року, 22 липня 2024 року, будучи військовослужбовцем за контрактом, під час виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану, приблизно о 12-55 годині, старший сержант ОСОБА_1 був виявлений на території дислокації підрозділу за певною адресою, з ознаками алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до п.4 ч. 2 Розділу 1 Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за №1166/31034 (далі Інструкція) передбачено, що Протоколи про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10 - 172-17, 172-19, 172-20 КУпАП, у Національній гвардії України мають право складати, зокрема уповноважені командирами військових частин командири (начальники) підрозділів цих військових частин - стосовно підпорядкованих їм військовослужбовців, у тому числі стосовно тих, що підпорядковуються їм тимчасово.
Згідно витягу з наказу командира військової частини Національної гвардії України № 343 від 8 березня 2023 року вбачається, що визначеними особами уповноваженими на складання протоколів про військової адміністративні правопорушення стосовно особового складу військової частини стосовно особового складу 2-го артилерійського дивізіону, є командир 2-го артилерійського дивізіону (а.с. 4).
Відповідно до довідки військової частини від 27 липня 2024 року № 6454, виданої начальником відділення кадрової роботи, майор ОСОБА_4 з 15 березня 2024 року призначений на посаду командира 2-го артилерійського дивізіону(а.с. 5).
Таким чином, протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП серії НГУ № 228124 від 26 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 , складений уповноваженою на те особою - командиром 2-го артилерійського дивізіону майором ОСОБА_4 , в якому проходить військову службу ст. сержант ОСОБА_1 .
На доводи сторони захисту про проведення огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного не уповноваженою на те особою, слід зазначити, що згідно витягу з наказу командира військової частини Національної гвардії України № 302 від 8 березня 2023 року, уповноваженою особою для проведення огляду на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів та тестів визначено уповноважену особу - сан. інструктора медичного пункту 2-го артилерійського дивізіону сержанта ОСОБА_5 , який і проводив огляд на стан сп`яніння старшого сержанта ОСОБА_1 .
Отже з урахуванням того, що старший сержант ОСОБА_1 перебував саме на території дислокації підрозділу в АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, його огляд відповідно до наказу командира військової частини Національної гвардії України № 302 від 8 березня 2023 року, був проведений уповноваженою на те особою, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП. 
Щодо тверджень сторони захисту про зацікавленість свідків, оскільки вони є військовослужбовцями тієї ж військової частини, то їх апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки згідно «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду» у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Разом з тим, апелянтом не наведено будь-яких переконливих доказів упередженості свідків.
На посилання в апеляційній скарзі про відсутність в матеріалах справи доказів повірки технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 та відсутності результатів огляду із технічного засобу алкотест, слід зазначити наступне.
Так, відповідно до пункту 8 розділу 2 Інструкції, перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння посадова особа інформує військовослужбовця, що підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлюються актом, зразок якого наведено в додатку 2 до цієї Інструкції, який підписується посадовою особою, свідками та військовослужбовцем, стосовно якого проводився огляд. Відмова військовослужбовця від підписання акта або його незгода з результатом такого огляду зазначається в акті. Акт складається у двох примірниках, один з яких вручається військовослужбовцю, стосовно якого проводився огляд, інший долучається до матеріалів військового адміністративного правопорушення.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 надав згоду на проведення його огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння саме за допомогою газоаналізатору Алкофор 405 зав. № W2211300165. Під час проходження огляду на стан сп`яніння не оскаржував результат огляду та не пред`являв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку цього технічного засобу.
На доводи апелянта про те, що акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є неналежним доказом, слід зазначити про відсутність порушень з боку уповноваженої особи під час його складання, оскільки акт складений за формою відповідно до додатку 2, який передбачений Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 23 серпня 2017 року №726, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за №1166/31034.
На доводи апелянта про не долучення до матеріалів справи відеозапису події, суддя апеляційного суду зазначає, що відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування огляд проводиться у присутності двох свідків.
Так, зі змісту протоколу та акту огляду вбачається, що факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджено двома свідками – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що засвідчено підписами останніх, у зв`язку з чим доводи захисника про відсутність відео фіксації події та порушення процедури складання протоколу та акту огляду на стан сп`яніння є неприйнятними.
Твердження апелянта, що в протоколі не зазначено фактичних обставин, де саме, о котрій годині та за яких обставин представники ВЧ виявили ОСОБА_1 та встановили у нього ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки відповідно до дослідженого протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4941 серії НГУ № 228124 від 26 липня 2024 року відносно  ОСОБА_1  вказано, що 22 липня 2024 року, будучи військовослужбовцем за контрактом, під час виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану, приблизно о 12-55 годині, був виявлений на території дислокації підрозділу за певною адресою, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного обличчя.
Таким чином, вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, в ньому зазначено: дату і місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також анкетні дані та підписи свідків.
Таким чином, як під час розгляду справи судом першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відсутні підстави не враховувати вказані докази, які міститься в матеріалах справи. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тивоненка Данили Руслановича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                 В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 336/8081/24