Номер провадження: 33/813/2461/24
Номер справи місцевого суду: 521/7876/24 
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.
за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.
захисника ОСОБА_1 - адвоката Ляшенко Е.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Як зазначено в постанові суду, відповідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 533360 від 29.04.2024 року вбачається, що 29.04.2024 року, о 06 годині 10 хвилин, за адресою: вул. Овідіопольська дорога, 4, м. Одеса, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Богдан 211010, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на прилад «Драгер». Результат тесту 0,90% проміле, чим порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.
Не погодившись з вказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови апелянт не отримував, а так як на сайті суду було неправильно зазначено прізвище апелянта, то він не мав можливості дізнатися чи розглядається чи розглянута його справа чи ні, і яке рішення прийнято, та оскаржити у визначений термін.
В судовому засіданні 02.12.2024 року адвокат Ляшенко Е.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримав та просив його задовольнити.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись десятиденний строк на апеляційне оскарження, тобто з наступного дня після винесення постанови.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, які виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03).
Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було винесено 29.05.2024 року. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 08.06.2024 року, оскільки це вихідний день то останнім днем вважається 10.06.2024 року.
ОСОБА_1 у судове засідання суду першої інстанції не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується особистим підписом в протоколі, про причину неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.
28.06.2024 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Бандиш Г.І.
18.07.2024 року від адвоката Бандиш Г.І. до суду першої інстанції надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.
Згідно відмітки на клопотанні, адвокат Бандиш Г.І. ознайомилась 05.08.2024 року.
06.08.2024 року за допомогою системи "Електронний суд" адвокат Бандиш Г.І. звернулась до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
02.09.2024 року Постановою Одеського апеляційного суду відмовлено захиснику Бандиш Г.І. в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року, апеляційну скаргу повернуто апелянту.
13.09.2024 року ОСОБА_1 направив на адресу апеляційного суду, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, яка була скерована Малиновському районному суду, для виконання положень законодавства.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд неодноразово зазначав, що поновлення процесуального строку без наявних на то правових підстав порушує принцип юридичної визначеності.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Твердження апелянта про те, що він не отримував копії рішення, не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вимоги закону не пов`язують строк оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення з часом одержання її копії, у зв`язку з чим посилання апелянта на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не мав можливості дізнатися про перебіг розгляду справи, оскільки на сайті суду було неправильно зазначено його прізвище, нічим не підтверджено, та не може вважатися обґрунтованою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Інших непереборних обставин та жодних поважних причин пропуску встановленого законодавством строку апелянт не зазначає.
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що у клопотанні не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та враховуючи, що апеляційну скаргу, подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення і апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
Якщо у апелянта є інші поважні причини пропуску вказаного строку (відрядження, відпустка, хвороба, лікування, догляд за рідними тощо), то він має право повторно подати апеляційну скаргу з наведенням вказаних обставин, що можуть бути підставами для поновлення зазначеного строку.
Керуючись ст. 294 КупАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2024 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - повернути апелянту разом із апеляційною скаргою та доданими до неї документами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

       Суддя Одеського апеляційного суду                  О.Ю. Карташов