УХВАЛА
 
26 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 990SCCV/116/24
провадження № 61-260вп24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 д  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
встановив:
15 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду клопотання про визначення підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Клопотання обґрунтовує тим, що вона та ОСОБА_2 є громадянами України, проте наразі вони проживають на території Республіки Польща.
Просить Верховний Суд на підставі статті 29 ЦПК України визначити підсудність цивільної справи за її позовом про розірвання шлюбу.
У визначенні підсудності слід відмовити з огляду на таке.
Під час вирішення питання про визначення підсудності спору про розірвання шлюбу Верховний Суд керується положеннями ЦПК України та Законом України «Про міжнародне приватне право», якими встановлено порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.
Згідно зі статтею 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
Таким чином, за змістом указаної норми підсудність справ за участю громадян України визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.
Зі змісту клопотання про визначення підсудності та долученої до нього позовної заяви з додатками вбачається, що  ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заявник зазначає, що вона та її чоловік проживають у Республіці Польща, проте належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт проживання сторін на території Республіки Польща, до клопотання про визначення підсудності не долучено.
Зокрема, ОСОБА_1 надає копію свогопаспорта для виїзду за кордон, у якому є відмітка з візою, а також копії карт побиту сторін. Проте зазначені документи складені іноземною мовою та не містять належним чином засвідченого перекладу на українську мову, що позбавляє суд можливостіперевірити факт проживання сторін за межами України.
З огляду на викладене, відсутні правові підстави для визначення Верховним Судом підсудності цієї справи відповідно до статті 29 ЦПК України.
Керуючись статтею 29 ЦПК України,
ухвалив:
Відмовити у визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Клопотання разом з доданими до нього матеріалами надіслати особі, яка його подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                  М. Ю. Тітов