П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/3453/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський О.В.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   

23 жовтня 2024 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року (ухвалена в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді, 

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача допущеній на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року  повернуто заявнику.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач  подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
17 жовтня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 жовтня 2024 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
10.04.2023 до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року в задоволенні заяви було відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.
Не погодившись із вказаною постановою відповідач оскаржив її в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 16.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі №120/3453/23.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі №120/3453/23 скасовано.
Справу №120/3453/23 в частині вирішення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами направлено на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - без змін.
20.10.2023 позивач подав до Вінницького окружного адміністративного суду заяву в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року.
Повертаючи вказану заяву, суд першої інстанції зазначив, що вказана заява не відповідає ч.5 ст.383 КАС України, а тому підлягає поерненню заявнику.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною другою статті 383 КАС України встановлені вимоги до такої заяви, а саме визначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи (частина третя статті 383 КАС України).
Аналіз зазначених вище норм частини 2 статті 383 КАС України свідчить, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.
Тобто при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 383 КАС України обов`язково підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18, від 20.01.2021 у справі № 640/1364/19.
Враховуючи наведені приписи частини другої статті 383 КАС України, суд зауважує, що звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Положеннями ч. 3 ст. 383 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Колегія суддів звертає увагу, що  позивачем у заяві від 20.10.2023 зазначено, що 14.09.2023 Сьомим апеляційним адміністративним судом позивачу було видано виконавчий лист № 120/3453/22 у якому зазначено термін його пред`явлення до виконання - 31.08.2026 року. Зазначений виконавчий лис було позивачем подано до першого відділу ДВС у м. Вінниці для виконання. Однак, 27.09.2023 року головний державний виконавець першого відділу ДВС у м. Вінниці Микитюк М.О., повідомленням №132534, повернув заявнику ОСОБА_1 зазначений виконавчий лист без прийняття його до виконання, посилаючись на норми п. 7 ч. 4 ст. 4 закону України «Про виконавче провадження», зазначивши у вказаному повідомленні про те, що виконання Постанови 7ААС від 29.08.2023 року у адміністративній справі №120/3453/22 не передбачає заходів примусового її виконання.
Однак, дослідивши зміст заяви позивача, а також докази долучені до вказаної заяви, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником в підтвердження перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби або повернення ОСОБА_1 . виконавчого листа без прийняття до виконання до суду не надано жодного доказу, що суперечить вимогам ч.3 ст.383 КАС України.
Частиною 4 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Проте, досліджуючи зміст заяви, колегія суддів наголошує, що заявником не було зазначено, коли йому стало відомо про порушення відповідачем його прав та інтересів, позаяк зі змісту заяви вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - командиром військової частини НОМЕР_1 , починаючи з 07 вересня 2023 року, щодо не виконання Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2023 року у адміністративній справі №120/3453/22 та порушення у зв`язку з цим конституційних прав та законних інтересів позивача - ОСОБА_1 , підтверджених вказаною постановою.
Згідно ч.5 ст.383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  подана ОСОБА_1 заява не відповідає  вимогам статті 383 КАС України, у зв`язку з чим така заява підлягає поверненню заявнику.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної інстанції не спростовують висновки суду першої інстанції. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви заявнику. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.