П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/28223/24	
Перша інстанція: суддя Караван Р.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024р. про повернення позовної заяви по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області, які не відповідають вимогам ст.ст.43, 63 ЗУ від 9.04.1992р. №2262-XII, рішенню Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/14348/24 від 8.07.2024р. щодо зменшення з 1 березня 2024р. основного розміру проіндексованої пенсії ОСОБА_1 з 89% на 70% грошового забезпечення, обчислення пенсії із розрахунку основного розміру: 70% грошового забезпечення за підсумком: 43  565,67грн. та обмеженням пенсії максимальним розміром 30  425,13грн. і письмової відмови вих. №14818-12055/Ц-02/8-1500/24 від 9.05.2024 сплачувати проіндексовану пенсію з 1 березня 2024р. за основним розміром: 90% грошового забезпечення без обмеженням пенсії максимальним розміром;
- зобов`язати відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати ОСОБА_1 проіндексовану пенсію з 1 березня 2024р. в розмірі фактично нарахованої суми: 43  565,67грн. за основним розміром: 89% грошового забезпечення без обмеженням пенсії її граничним розміром: 30  425,13грн., та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/14348/24 від 8.07.2024р. із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області щодо письмової відмови вих.№14818-12055/Ц-02/8-1500/24 від 9.05.2024р. ОСОБА_1 нарахувати та виплатити до пенсії за вислугу років з 1.03.2024р. щомісячної доплати в розмірі 2 000грн., які не відповідають вимогам ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018р. вимог постанови КМУ №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та рішенню Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/16388/23 від 5.10.2023р.;
- зобов`язати відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області перерахувати і сплатити ОСОБА_1 , починаючи з 1.03.2024р., без обмеження будь-яким тимчасовим періодом, щомісячну доплату в сумі: 2 000грн. до розміру пенсії визначеної відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018р., із врахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/16388/23 від 5.10.2023р. із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області щодо письмової відмови вих.№14818-12055/Ц-02/8-1500/24 від 9.05.2024р. сплачувати до пенсії ОСОБА_1 індексацію за 2022 рік з 1.03.2022р. з коефіцієнтом 0.140 (ОСНП 35031,07) в розмірі: 4 904,35грн.;
- зобов`язати відповідача – ГУ ПФУ в Одеській області сплачувати ОСОБА_1 починаючи з 1.03.2022р. індексацію за 2022 рік із коефіцієнтом 0.140 (ОСНП 35031,07) в розмірі: 4 904,35грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві. 
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Повертаючи адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, а саме: не надано уточненої позовної заяви з зазначенням інформації про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача, разом з копіями уточненої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання її копії іншим учасникам справи, у встановлений судом строк.
Проте, з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про повернення позову ОСОБА_1 , судова колегія виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 2 ч.5 ст.160 КАС України вказано, що в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.09.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з тим, що в ній відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача. 
Також суд першої інстанції у вищевказаній ухвалі зазначив, що позивачу необхідно подати уточнену позовну заяву з зазначенням інформації про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача, разом з копіями уточненої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень ст.44 КАС України.
16.09.2024р. представником позивача подано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, у якій, зокрема, вказав, що на стр.7 позову було вказано про наявність у представника позивача електронного кабінету в ЄСІТС.
Однак, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2024р. позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки не було виконано вимог ухвали без руху від 13.09.2024р..
Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія виходить з наступного.
Дійсно, положення п.2 ч.5 ст.160 КАС України передбачають зазначення у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.
Однак, як вбачається з адміністративного позову, представником позивача зазначено на 7 сторінці позову, що у нього наявний зареєстрований кабінет.
Колегія суддів зауважує, що не зазначення інформації про наявність електронного кабінету відповідача та зазначення про наявність електронного кабінету у представника позивача не у вступній частині позову, а в кінці мотивувальної частини, не є достатньою та беззаперечною підставою для повернення позову.
Судова колегія наголошує, що право на ефективний засіб юридичного захисту гарантовано ст. 13 Конвенції, в якій зазначається: кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п. 29).
При цьому ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
Суворе трактування національним законодавством процесального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали надмірно формально розтлумачено норму процесуального закону та як наслідок він дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до обмеження права позивача у доступі до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,320,322,325,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024р. про повернення позовної заяви скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту отримання.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                            І.О. Турецька

                                                                                                        Л.П. Шеметенко